Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/1777/26
Провадження №: 2/332/2418/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі судового засідання - Петракея Р.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ВСТАНОВИВ:
До Заводського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 04.08.2022 позивач перебуває у шлюбі з відповідачем. Сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя між сторонами не склалося, у зв`язку з протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачем є неможливим. За таких підстав, позивач просить суд розірвати укладений шлюб між ним та відповідачем.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2026 по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
У судове засідання позивач не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити за її відсутності.
У судове засідання відповідач не з`явилася. 22.04.2026 від його представника – адвоката Сердюка Р.М. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Відповідач позовні вимоги визнає в повному обсязі. Просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та звільнити його у стягнені витрат на правову допомогу, вважаючи її суму не пропорційною до предмету спору та, зважаючи перебування у останнього на утриманні недієздатного інваліда 2 групи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що сторони одружені з 04.08.2022, шлюб зареєстровано Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіональному управлінні Міністерства юстиції України, актовий запис №168, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.03.2026, серія НОМЕР_1 .
Сторони мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.09.2022, серія НОМЕР_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 24.05.2023, серія НОМЕР_3 .
Спільне життя між сторонами не склалося у зв`язку з протилежними поглядами на сімейне життя. Шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачем є неможливим та збереження шлюбу буде суперечити його інтересам.
Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Положеннями ч.1,3 ст. 55 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Згідно ст. 111 Сімейного кодексу України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення.
Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Розглянувши докази по справі, враховуючи, що сторони на примирення не згодні, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.
Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є опікуном над недієздатною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 23.06.2023, справа №332/1615/23, провадження №2-о/332/79/23 та рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2025, справа №332/1615/23, провадження №2-о/332/152/25, а отже, звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Оскільки відповідач ОСОБА_2 звільнений від оплати судових витрат, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 665,60 грн. підлягають компенсації за рахунок держави.
Вирішуючи питання про відшкодування позивачеві судових витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду цієї справи, суд враховує вимоги ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України, якими передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Із досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: Договір про надання правничої допомоги від 18.03.2026 року, укладений між ОСОБА_6 (далі - адвокат) та Востріковою Н.Л. (далі - довіритель); Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 27.07.2017, серія ЗП 001226; Розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу від 18.03.2026; Акт виконаних робіт від 18.03.2026 та Касовий ордер від 18.03.2026 про тримання від ОСОБА_1 3300,00 грн. за надання правничої допомоги.
З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності цих витрат відповідачем суду не надано, оскільки перебування у відповідача на утриманні недієздатної особи не є підставою для звільнення останнього від сплати судових витрат на правничу допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про стягнення на її користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3300,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 142, 259, 263-265, 273ЦПК України, ст. ст. 24,104, 105, 110, 112 СК України суд,-
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 04.08.2022 року Охтирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, за актовим записом №168 – розірвати.
Судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу у розмірі 665,60 грн., компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Головному управлінню Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 665 гривні 60 копійок, сплачений на р/р UA 348999980313191206000008510, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, ЄРДПОУ отримувача: 37941997, отримувач: ГУК у Зап.обл/м.Зап.Заводс./22030101 Державна судова адміністрація України, 050, згідно квитанції №8205-4899-8740-4433 від 18.03.2026 року на суму 1331,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3300,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 24.04.2026.

Суддя Н.В. Марченко