Справа № 493/1549/25 
Провадження № 2/493/69/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року    м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Мясківської І.М.
за участю секретаря Чабанюк І.С.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ВІН ФІНАНС», в інтересах якого діє представник Романенко М.Е., через особистий кабінет підсистеми «Електронний суд» звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 14.08.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 265573, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 3500,00 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3,65% річних).
ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору про надання фінансового кредиту № 265573 від 14.08.2018 року та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3500,00 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та інших платежів згідно з умовами договору.
12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 
Також 12.04.2018 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено додаткову угоду № 12, і на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 13 від 18.02.2019 року, відповідно до якого право вимоги до ряду боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 265573 від 14.08.2018 року, перейшло до нового кредитора – ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 
25.07.2024 року відповідно до протоколу загальних зборів № 1706 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейменовано на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 року на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства.
Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018 року, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складала 15740,00 грн., з яких: 3500,00 грн. – сума основного боргу; 1890,00 грн. – сума боргу за процентами; 10350,00 грн. – сума боргу за пенею і штрафами. 
Крім того, позивачем ТОВ «ВІН ФІНАНС» згідно з положеннями ст. 625 ЦК України на суму заборгованості за період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року нараховано суму збитків з урахуванням 3% річних – 1417,89 грн. та суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань – 3441,78 грн.
За таких обставин, ТОВ «ВІН ФІНАНС» просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 20599,67 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн.; заборгованість за процентами 1890,00 грн.; заборгованість за пенею і штрафами 10350,00 грн.; інфляційні втрати 3441,78 грн.; 3% річних 1417,89 грн.
Також позивач зазначає, що ним понесено витрати у зв`язку із розглядом вказаної справи, які складаються із витрат зі сплати судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн., які позивач просить стягнути із відповідача.
Ухвалою судді від 28.08.2025 року постановлено відкрити провадження в даній цивільній справі, розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Зазначена ухвала про відкриття провадження у справі надсилалися відповідачу рекомендованим листом на його зареєстровану адресу місця проживання. Однак на адресу суду з поштового відділення повернувся конверт із зазначеними документами з відміткою «адресат відсутній».
Оскільки відповідач не отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, тому ухвалою судді від 01.12.2025 року постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом до суду сторін. Зазначена ухвала суду разом з судовою повісткою про виклик відповідача в судове засідання, призначене на 22.01.2026 року, були надіслані відповідачу рекомендованим листом на його зареєстровану адресу проживання.
Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідача суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судових засідань він повідомлявся шляхом розміщення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області оголошення про його виклик як відповідача в судові засідання на 22.01.2026 року та 11.03.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, разом з позовом подавав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судові засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавав, про поважність причин своєї неявки в судові засідання суду не повідомив.
У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідача та неповідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачем відзиву на позов судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши докази, надані позивачем, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 14.08.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 у формі електронного документа з використанням електронного підпису укладено договір про надання фінансового кредиту № 265573, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит у розмірі 3500,00 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом (3,65% річних) у межах строку надання кредиту та у разі продовження строку користування кредитом (пролонгації) з процентною ставкою 1,8 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом.
Кредит надається шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок клієнта через внутрішні платіжні системи. 
Клієнт має право ініціювати продовження строку користування кредитом. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату продовження (пролонгації) проценти за користування кредитом, а також пеню та штраф (у разі наявності). У такому разі та за умови, що залишок тіла кредиту складає не менше ніж 400,00 (чотириста) гривень 00 копійок, строк користування кредитом автоматично продовжується (пролонгується) з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк і на таких самих умовах.
Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання фінансових кредитів ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті www.creditplus.ua. Підписуючи цей Договір, Клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.
ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору про надання фінансового кредиту № 265573 від 14.08.2018 року та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3500,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» №231225-15 від 23.12.2025 року та довідкою ТОВ «Авентус Україна» № 4844/25-Е від 22.05.2025 року.
В свою чергу відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів згідно з умовами договору.
Згідно розрахунку ТОВ «Авертус Україна» заборгованість відповідача становить 15740,00 грн., з яких: 3500,00 грн. – сума боргу за тілом кредиту; 1890,000 грн. – сума боргу за відсотками; 10350,00 грн. – сума боргу за пенею і штрафами. 
12.04.2018 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 
Також 12.04.2018 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено додаткову угоду № 12, і на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 13 від 18.02.2019 року, відповідно до якого право вимоги до ряду боржників, зокрема до ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 265573 від 14.08.2018 року, перейшло до нового кредитора – ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 
25.07.2024 року на загальних зборах учасників ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (код ЄДРПОУ: 38750239) протоколом №1706 було вирішено змінити найменування ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 38750239). Наказом №55-к від 25.07.2024 року, на виконання Протоколу №1706 від 25.07.2024 року, внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів Товариства.
Станом на дату укладення договору факторингу, сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») за кредитним договором № 265573 від 14.08.2018 року становила 15740,00грн.
Окрім того, позивачем – ТОВ «ВІН ФІНАНС» згідно з положеннями ст. 625 ЦК України на суму заборгованості 15740,00 грн., за період з 23.02.2019 року до 23.02.2022 року, нараховано суму збитків з урахуванням 3% річних – 1417,89 грн. та суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань – 3441,78 грн., на підтвердження чого позивачем суду надано відповідні розрахунки.
Відповідачем не спростовано розрахунок заборгованості, в тому числі розрахунок інфляційних втрат та 3% річних.
Доказів того, що персональні дані ОСОБА_1 (серія та номер паспорта громадянина України, номер картки фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку первісним кредитором здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані первісним кредитором чи іншими особами для укладення кредитних договорів від його імені, матеріали справи не містять.
Правомірність укладеного договору у судовому порядку не оскаржена.
Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з виконанням умов кредитного договору, вирішуючи які, суд виходить з такого.
У п. 5 ч. 1 ст.3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Частиною 1 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті (ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 6 ст.11ЗУ «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч. ч.1, 3 ст. 509 ЦК України).
Відповідно до статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами відповідно до умов договору.
В порушення умов договору та зазначених норм ЦК України відповідач не надавав своєчасно кредитодавцю, а після відступлення прав вимоги позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором. 
Таким чином, у відповідача, яким порушено умови кредитного договору №265573 від 14.08.2018 року, перед ТОВ «ВІН ФІНАНС» наявна заборгованість у розмірі 20599,67 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 3500,00 грн.; заборгованість за процентами 1890,00 грн.; заборгованість за пенею і штрафами 10350,00 грн.; інфляційні втрати 3441,78 грн.; 3% річних 1417,89 грн.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ВІН ФІНАНС» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 20599,67 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно ст.. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. 
Оскільки позовні вимоги ТОВ «ФК «ВІН ФІНАНС» підлягають задоволенню в повному обсязі, з відповідача належить стягнути на користь позивача, понесені ним та документально підтверджені, судові витрати на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви в електронній формі через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» в сумі 2422,40 грн. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК Україниінші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. 
На підтвердження понесених витрат у справі до суду надано: договір про надання правничої допомоги №33 від 22.03.2024 року, який укладений між ТОВ «ФК «ВІН ФІНАНС» та адвокатським бюро «Анастасії Міньковської»; детальний опис наданих послуг; акт на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 21.08.2025 року,відповідно до яких вартість послуг і виконаних робіт становить 5000,00 грн. 
Cуд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо. (Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року у справі № 357/7395/20).
За таких обставин, з урахуванням вимог статей 137, 141 ЦПК України, а саме: критерію реальності наданих адвокатських послуг - складання і подання позову, конкретних обставин справи, складності справи та обґрунтованості витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3000,00 грн. на відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 207, 509, 512, 514, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1054, 1077, 1078, 1081 ЦК України, 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ: 38750239, адреса місцезнаходження: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) заборгованість за кредитним договором № 265573 від 14.08.2018 року в загальному розмірі 20599,67 грн., а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду складено 11.03.2026 року.

СУДДЯ