20.04.2026 
Справа № 337/3027/25
Провадження № 1-кп/337/130/2026
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 
з участю секретаря ОСОБА_2 
з участю прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
розглянувши в порядку спеціального судового провадження, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пришиб, Михайлівського району, Запорізької області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.
За загальновідомим фактом, в порушення норм міжнародного права, приблизно 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року підрозділи збройних сил та інших збройних формувань РФ на виконання наказів вищого військового та політичного керівництва РФ щодо розв`язання агресивної війни та воєнного конфлікту проти України, із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, вторглись на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частин території суверенної України, у тому числі смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області.
З метою відсічі військовій агресії РФ 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб затвердженого Законом України від 08.05.2024.
Починаючи з 28.02.2022 Михайлівська селищна територіальна громада Василівського району Запорізької області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією»), що у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022) є незаконним і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.
Після остаточної військової окупації смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади.
Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військових шляхом територіях Запорізької області, представники збройних формувань РФ, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення, у квітні 2022 року створили на тимчасово окупованій території Запорізької області, не передбачений чинним законодавством України, незаконний правоохоронний орган - Головне управління МВД в Запорізькій області (мовою оригіналу Главное управление МВД в Запорожской области) та його структурні підрозділи, зокрема «Михайловский районный отдел полиции внутренних дел», а у подальшому - відділ поліції № 3 (дислокація смт. Михайлівка) Управління внутрішніх справ по м. Василівка та Василівському району Головного управління МВС по Запорізькій області (мовою оригіналу - «Отдел полиции № 3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», надалі мовою оригіналу - «отдел полиции «Михайловский» (дислокация пгт. Михайловка) ОМВД России «Васильевский», що розташовується за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт Михайлівка, вул. Святопокровська, буд. 8), на захопленій матеріально-технічній базі колишнього відділення банку ПАТ «Ощадбанк», наділивши його всіма необхідними владними повноваженнями, необхідними для здійснення поліцейського контролю місцевого населення.
Зокрема, в період з 01 червня 2022 року по 16 лютого 2023 року, перебуваючи на території окупованого зс держави-агресора РФ смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, громадянин України ОСОБА_5 , діючи умисно, із власних корисливих та ідеологічних мотивів, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій, всупереч вимог діючого законодавства України, прийняв пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб із числа представників окупаційної влади смт. Михайлівка та добровільно зайняв посаду мовою оригіналу - «полицейский 2-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции», створеному на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, який має назву «Отдел полиции № 3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», в подальшому мовою оригіналу - «отдел полиции «Михайловский» (дислокация пгт. Михайловка) ОМВД России «Васильевский» та розташовується за адресою: Запорізька область, Василівський район, смт. Михайлівна, вул. Святопокровська, буд. 8.
Обіймаючи зазначену посаду ОСОБА_5 здійснював протиправну діяльність в інтересах держави-агресора та з метою підтримання окупаційної влади на території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області проводив оглядові заходи під час заїзду та виїзду громадян, в тому числі їх особистого автотранспорту, через контрольно-пропускний пункт в м. Василівка Запорізької області. Окрім іншого, особисто приймав участь в обшуках, які проводилися в місцевих жителях та здійснював охорону громадської безпеки в інтересах окупаційної влади під час проведення незаконного референдуму щодо приєднання тимчасово окупованої території Запорізької області до складу держави-агресора Російської Федерації у період з 23 по 27 вересня 2022 року у місцевому територіальному штабі референдуму, розташованому за адресою мовою оригіналу - «пгт. Михайловка, ул. Мичурина 57».
Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав, та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило.
ЄСПЛ визнає, що хоча право обвинуваченого бути судимим у його присутності в Конвенції прямо не згадується, воно має «першорядне значення». Під час слухання людина володіє таким процесуальним правом як право фізично постати перед судовим посадовцем («Мулен проти Франції» (3710/406), (2010) §118; «Оджалан проти Туреччини» (46221/99), Велика палата (2005) §103; «Медведєв проти Франції» (3394/03), Велика палата (2010) §118). Право обвинувачених на особисту присутність вимагає, щоб влада досить завчасно інформувала їх самих (а також їх захисників) про дату і місце слухань, викликала їх до суду.
Обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, […]; супроводжуватися дотриманням гарантій, відповідних важливості такого рішення; і не повинна вступати в протиріччя з громадським інтересом («Колоцца проти Італії» (9024/80), (1985) §28; «Пуатрімоль проти Франції» (14032/88), (1993) §31; «Ермі проти Італії»(18114/02), Велика палата (2006) §73).
До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був […] повідомлений про судовий розгляд, […]. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд in absentia допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді […] («Пелладоах проти Нідерландів» (16737/90), (1994) §41; «Пуатрімоль проти Франції» (14032 / 88), (1993) §34).
Таким чином, інститут спеціального кримінального провадження повністю узгоджується з нормами міжнародного права та практикою Європейського суду з прав людини.
Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи № (75)11 від 19.01.1973 встановлено, що процедура заочного розгляду (trial in absentia) не порушує права обвинуваченого як на справедливий розгляд, так і на присутність i при розгляді його справи. У ній сформульовані умови та мінімальний перелік правил заочного розгляду, якими повинні користуватися держави-члени Ради Європи при розгляді справи за відсутності підсудного.
Ураховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом на виконання вимог ч. 5 ст. 374 КПК України досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_5 , як підозрюваного та обвинуваченого, на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, у результаті чого судом встановлено наступне.
В період досудового розслідування у кримінальному провадженні № 22025080000000684 від 08.05.2025 року, матеріали відносно ОСОБА_5 виділені з матеріалів кримінальних проваджень № 22022080000001109 від 04.07.2022 року, № 22023080000000121 від 19.01.2023 року та № 22022080000000102 від 29.03.2022 року, постановами слідчого від 30.04.2025 року, 10.06.2025 року доручено Південно-Східному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для захисту інтересів підозрюваному ОСОБА_5 , за призначенням та забезпечити його прибуття до слідчого для участі у кримінальному провадженні.
Відповідно до доручення Південно – Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 30.04.2025 року, 10.06.2025 року доручено адвокату ОСОБА_4 забезпечити надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_5 .
В період досудового розслідування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» опубліковано відомості про повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, також повідомлення про підозру ОСОБА_5 було вручено його захиснику 30.04.2025 року.
Також в ході досудового розслідування, було встановлено особистий номер громадянина України ОСОБА_5 , яким він користується - « НОМЕР_1 ». В подальшому було встановлено, що за номером мобільного телефону « НОМЕР_1 », яким особисто користується ОСОБА_5 зареєстрований месенджер «Telegram». На виконання вимог КПК України відносно повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, 30.04.2025 року на зазначений номер мобільного телефону було здійснено відправлення скан-копії повідомлення про підозру та повістки про виклик
ОСОБА_5 до слідчого, повідомлення було отримано.
Також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження опубліковано інформацію про виклики ОСОБА_5 до органу досудового розслідування.
Постановою слідчого від 08.05.2025 року ОСОБА_5 оголошений у державний, міждержавний та міжнародний розшук у зв`язку з тим, що підозрюваний на виклики слідчого для проведення слідчих дій не з`являється.
Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 29.05.2025 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Про початок здійснення спеціального досудового розслідування та про завершення досудового розслідування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, та у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», опубліковані відповідні повідомлення.
Ухвалою суду від 21.10.2025 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111 - 1 КК України, визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні, у відсутності обвинуваченого.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Суд вважає, що стороною обвинувачення вжито усіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування.
Кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисниці - адвоката ОСОБА_4 , який був забезпечений державою.
З метою дотримання прав обвинуваченого на захист та доступу до правосуддя, обвинувачений ОСОБА_5 про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином відповідно до вимог ч. 3 ст. 323 КПК України, зокрема, шляхом публікації змісту повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному веб-сайті суду, судової влади України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен була знати про розпочате кримінальне провадження, у судові засідання не з`явився, незважаючи на судові повістки (оголошення), опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - в газетах «Урядовий кур`єр» та «Голос України», та оголошення розміщені на офіційному веб-сайті суду і офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.
Зважаючи на специфіку судового провадження (in absentia), судом були вжиті прямо передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо інформування обвинуваченої особи про здійснення кримінального провадження, однак забезпечити явку обвинуваченого до суду вжитими заходами не вдалося. При цьому, з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Вказана позиція висловлена в Постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 25.04.2024 у справі № 296/8416/21 (провадження № 51-7860км23).
Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , який в свою чергу повинен була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в суді, а так само свідчить про його наміри ухилення від кримінальної відповідальності.
У той же час, ухилення обвинуваченого від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Захисник обвинувачуваного – адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вказав, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим, та з`ясувати його позицію щодо пред`явленого обвинувачення. 
Захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого під час судового розгляду. Вказав, що обвинувачення за ч. 7 ст. 111-1 КК України побудоване переважно на загальних формулюваннях та свідченнях, які не містять конкретних, індивідуалізованих епізодів дій ОСОБА_5 . Разом із тим, навіть за умови визнання судом наявності складу інкримінованого кримінального правопорушення, сторона захисту вважає за необхідне звернути увагу на характер та ступінь суспільної небезпечності дій, які інкримінуються обвинуваченому. ОСОБА_5 раніше не судимий; не є особою, яка займала керівні чи організаційно-розпорядчі посади; йому не інкримінується застосування насильства, використання зброї чи спричинення шкоди життю або здоров`ю громадян; у кримінальному провадженні відсутні потерпілі та цивільний позов; матеріальна шкода державі чи фізичним особам не встановлена. Інкриміновані дії відбувалися в умовах тимчасової окупації, що об`єктивно обмежувало свободу вибору та можливість вільного прийняття рішень цивільними особами, які перебували на цій території. Ця обставина, на переконання сторони захисту, має бути врахована судом при індивідуалізації покарання. Обвинувачений не вчиняв дій, спрямованих на активну збройну боротьбу проти України, не входив до складу військових формувань держави-агресора та не брав участі у бойових діях. Сторона захисту просила суд, у разі ухвалення обвинувального вироку, призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, з урахуванням принципів справедливості, індивідуалізації та гуманізму кримінального права.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, за викладених обставинах, у межах висунутого обвинувачення, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Відповідно до ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що окупаційні правоохоронні органи почали формуватися відразу після окупації, вже через місяць перші колобаранти. Набирали туди і алкоголіків і наркоманів спочатку, потім почали брали туди тих хто раніше працював в Українській поліції. Спочатку брали всіх хто виявив бажання, а потім вже в ОСОБА_7 проходили комісію, детектор брехні. На початку 2023 року ОСОБА_5 разом з військовими РФ і співробітниками ФСБ на окупованій території, у в будинку свідка в АДРЕСА_2 робили обшук. ОСОБА_8 надавав свідку папір, щоб той написав заяву на згоду на проведення обшуку. ОСОБА_8 був одягнутий у чорну форму з палкою ПР, діяв без примусу і за вказівкою співробітників ФСБ. Потім вони робили обшук у ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Свідок вважає, що ОСОБА_8 добровільно пішов на співпрацю з окупаційною владою. Шелудько виконував дії працівника правоохоронного органу, показував представникам ОСОБА_11 і ФСБ де необхідно проводити обшуки. Свідок ще раз бачив як ОСОБА_8 у формі їздив на машині.
Крім того, на підтвердження винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені судом:
Протокол огляду від 01.06.2025 року відповідно до якого предметом огляду є інформації яка міститься у файловому масиві «(14_48) Референдум», збереженому на оптичний носій інформації DVD-R диск реєстр. №59/14/545т від 13.11.2022,що є додатком до протоколу зняття інформації з електронних інформаційних систем №59/14/1031т від 13.11.2022 (які у встановленому законом порядку розсекречені актом №59/14/239дск від 10.12.2022), проведеному відносно громадянина України ОСОБА_12 . Оглядом інформації електронного файлу встановлено наступне. Файл «АДРЕСА И ПРЕДСЕДАТЕЛИ УИК (1)» містить електронну таблицю у вигляді розміщення за адресами співробітників різних незаконних правоохоронних органів держави-агресора РФ, на яких вони будуть здійснювати охорону громадського порядку у період проведення референдуму на окупованій території Запорізької області. Під порядковим номером 112 зазначений ОСОБА_5 , як мовою оригіналу - «сотрудник УВД», який закріплений за адресою мовою оригіналу - «пгт. Михайловка, ул. Мичурина, 57». Проведеним оглядом інформації встановлено, що протягом вересня 2022 року до складу територіального підрозділу незаконного правоохоронного органу, який має назву мовою оригіналу - «УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» входив ОСОБА_5 , який був працевлаштований на посаді мовою оригіналу - «сотрудника УВД» (т.1 а.с. 178-185);
Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття
інформації з електронних інформаційних систем від 14.09.2023 року відповідно до якого в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії виявлена інформація відносно переліку співробітників незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Запорізької області, який має назву мовою оригіналу - «Отдел полиции №3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району ГУВД по Запорожской области», їх дати народження, паспортні дані та номери мобільних телефонів. Серед яких під порядковим номером 49 вказаний: « ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , СЮ 252058, тел. НОМЕР_1 »(т.1 а.с. 197-206);
Протокол огляду від 01.06.2025 року відповідно до якого здійснено огляд інформації яка міститься у файловому масиві збереженому на оптичному флеш носії №55/623т від 13.09.2022, що є додатком до протоколу за результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних інформаційних систем №55/2-3473т від 17.05.2023 (які були розсекречені у встановленому законом порядку актом №55/14/228дск від 02.08.2023), у кримінальному провадженні №220222080000000102 від 29.03.2022, проведеному відносно громадянина України ОСОБА_14 , який за власного згодою пішов на співпрацю з окупаційною владою та добровільно вступив до лав незаконного правоохоронного органу - «отдел полиции № 1 (дислокация г. Энергодар) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» та зайняв посаду «начальника отделения (отделения уголовного розыска)». Оглядом у файлових масивах інформації встановлена наявність фотографії службового документу збройних формувань Російської Федерації, мовою оригіналу - «Ведомость ознакомления сотрудниками отдела полиции № 3 (дислокации пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району с приказом от 26 июня 2020 г. N 460 «Об утверждении Кодекса этики и служебного поведения сотрудников органов внутренних дел Российской Федерации», з інформацією, щодо ознайомлення співробітників незаконного правоохоронного органу, кодексу етики і службової поведінки. На 3 сторонці під пунктом №7 зазначено мовою оригіналу - полицейский 2-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции -  ОСОБА_5 , навпроти якого зазначений його підпис. Подальшим оглядом встановлено, що фотографії документа містяться у груповому чаті під назвою «РУВД», в якому приймають участь інші співробітники незаконного правоохоронного органу, і 26.12.2022 року о 15 год. 32хв. користувачем з логіном «Раlash» було розміщено фотографії вищезазначеного документу, які було викладено після розміщення фотографії приказу № 460 від 26.06.2020, щодо затвердження кодексу етики. Таким чином, проведеним оглядом вказаної інформації встановлено, що 26.12.2022 року співробітники незаконного правоохоронного органу мовою оригіналу - «ГУ МВД по Запорожской области», в тому числі і ОСОБА_5 , який зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі мовою оригіналу - «Отдел полиции №3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» безпосередньо здійснював свої обов`язки як мовою оригіналу - полицейский 2-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции(т. 1 а.с. 223-233);
Протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття
інформації з електронних інформаційних систем від 20.12.2023 року відповідно до якого в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії утворено архів з назвою: «79900651381 експорт», в якій містяться папки з назвами: «chats», «css», «images», «js», «lists», «profile_pictures» та export_results.html. В подальшому відкрито «export_results.html» після чого з`явилось вікно користувача з т.зв. нік-неймом « ОСОБА_15 », відкрито папку під назвою «Chats» після чого з`явилось вікно з приватним листуванням користувача з т.зв. нік-неймом « ОСОБА_15 »: При переході до листування абонента « ОСОБА_15 » з особою, яка використовує обліковий запис з т.зв. нік-неймом «Брилок» відкрилось вікно з смс повідомленнями, в яких останні обговорювали тему щодо робочої зміни, де у тому числі мовою оригіналу – суточный наряд на 27.01.2023 ППС ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 . При переході до листування абонента « ОСОБА_15 » з особою, яка використовує обліковий запис з т.зв. нік-неймом «Aleksandr» відкрилось вікно з смс повідомленнями, в яких « ОСОБА_15 » пересилає «Aleksandr» фото рапорту щодо проведення оглядових заходів під час несення служби. Так фото містить рапорт від 09.12.2022 року мовою оригіналу – полицейского ППСП ОП №3 (дислокация пгт Михайловка) УВД по г. Васильевке и Васильевскому району ОСОБА_18 про проведение досмотровых мероприятий во время заезда и выезда граждан через КПП г. Васильевка Запорожской области. При переході до листування абонента « ОСОБА_15 » з особою, яка використовує обліковий запис з т.зв. нік-неймом « ОСОБА_19 » відкрилось вікно з смс повідомленнями, в яких абонент « ОСОБА_15 » надсилає фото документу з назвою: «Протокол о доставлении» від 24.11.2022 р. Згідно до документу він складений мовою оригіналу – ППСП ОП №3 (дислокация пгт Михайловка) ОСОБА_18 . При переході до листування абонента « ОСОБА_15 » з особою, яка використовує обліковий запис з т.зв. нік-неймом «Эдуард ППС» відкрилось вікно з смс повідомленнями, в яких абонент « ОСОБА_15 » надсилає фото документу з назвою: «Выписка из приказа» № 26л/с від 16.02.2023г. Згідно до даного документу ОСОБА_5 у період з 01.07.2022 року по 16.02.2023 року працював, мовою оригіналу - полицейский 2-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции отдела полиции № 3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району ( т.1 а.с.236-250, т. 2 а.с. 108);
Протокол огляду від 12.01.2023 року, відповідно до якого в додатку «Telegram Desktop», в пошуковому рядку здійснено перехід на канал « ІНФОРМАЦІЯ_2 », посилання на канал « ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 )» де 04.05.2022 року викладено повідомлення із текстом, мовою оригіналу - Уважаемые жители пгт. Михайловка, информируем вас о начале работы в нашем поселке отдела полиции. По всем вопросам, касающимся обеспечения правопорядка обращаться по адресу ул. Святопокровская, д. 8 Здание бывшего военкомата)(т.2 а.с. 2-11);
Протокол огляду від 04.08.2023 року, відповідно до якого використовуючи Інтернет - браузер « ОСОБА_20 » за критерієм пошуку у вигляді запису: «ЕГРЮЛ», встановлено присутність відомостей відносно мовою оригіналу - «ГЛАВНОЕ УПРАВЛЕНИЕ МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ ПО ЗАПОРОЖСКОЙ ОБЛАСТИ». Далі в процесі огляду встановлено, що на інтернет-сайті міститься інформація відносно мовою оригіналу - «ОТДЕЛ МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ «ВАСИЛЬЕВСКИЙ». Далі в процесі огляду встановлено, що на інтернет-сайті міститься інформація відносно мовою оригіналу - «УПРАВЛЕНИЕ ВНУТРЕННИХ ДЕЛ ПО ГОРОДУ ВАСИЛЬЕВКА И
ВАСИЛЬЕВСКОМУ РАЙОНУ ГЛАВНОГО УПРАВЛЕНИЯ ВНУТРЕННИХ ДЕЛ ПО ЗАПОРОЖСКОЙ ОБЛАСТИ». До вказаного протоколу додано мовою оригіналу: «Выписку из Единого государственного реестра юридических лиц» от 04.08.2023 № ЮЭ9965-23-110049247, яка містить відомості про юридичну особу «ГЛАВНОЕ УПРАВЛЕНИЕ МИНИСТЕРСТВА ВНУТРЕННИХ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИПО ЗАПОРОЖСКОЙ ОБЛАСТИ»; «Выписку из Единого государственного реестра юридических лиц» от 04.08.2023 № ЮЭ9965-23-110050410, яка містить відомості про юридичну особу «ОТДЕЛ МИНИСТЕРСВА ВНУТРЕННИХ ДЕЛ РОССИЙСКОЙ ФЕДЕРАЦИИ «ВАСИЛЬЕВСКИЙ»; «Выписку из Единого государственного реестра юридических лиц» от 04.08.2023 № ЮЭ9965-23-110051566, яка містить відомості про юридичну особу «УПРАВЛЕНИЕ ВНУТРЕННИХ ДЕЛ ПО ГОРОДУ ВАСИЛЬЕВКА И ВАСИЛЬЕВСКОМУ РАЙОНУ ГЛАВНОГО УПРАВЛЕНИЯ ВНУТРЕННИХ ДЕЛ ПО ЗАПОРОЖСКОЙ ОБЛАСТИ» (т.2 а.с. 12-31);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.12.2023 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 серед пред`явлених 4 фотознімків осіб чоловічої статі, які не мають різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливає на сприйняття зображення, впізнав на фотознімку № 1 ОСОБА_5 , заявивши, що приблизно восени 2022 року до будинка свідка прибули особи в формі представники РФ, з ними також був представник ФСБ (були в формі ФСБ) та офіцер, якого він впізнав ОСОБА_21 (т. 2 а.с. 32-36);
Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.02.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_22 серед пред`явлених 4 фотознімків осіб чоловічої статі, які не мають різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливає на сприйняття зображення, впізнав на фотознімку № 1 ОСОБА_5 , який при зайнятті посади свідка в відділі в кінці червня 2022 року вже займав посаду в патрульно-постовій службі (т. 2 а.с. 37-41).
Відповідно до особової картки ОСОБА_5 , він документований паспортом громадянина України НОМЕР_2 , паспортом громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_3 (т. 1 а.с. 121).
Інших доказів в ході судового розгляду, сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
За наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області є тимчасово окупованою територією України з 28.02.2022 року.
Також загальновідомим є факт створення на окупованих територіях України окупаційних адміністрацій, правоохоронних та інших владних органів.
З досліджених доказів судом встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на окупованій території України, добровільно зайняв посаду у в незаконному правоохоронному органі, а саме посаду мовою оригіналу - «полицейский 2-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции», створеному на тимчасово окупованій території смт. Михайлівка Василівського району Запорізької області, який має назву «Отдел полиции № 3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району», а в подальшому мовою оригіналу - «отдел полиции «Михайловский» (дислокация пгт. Михайловка) ОМВД России «Васильевский».
При цьому, судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_5 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується показами свідка ОСОБА_6 який підтвердив факт співпраці ОСОБА_5 з окупаційними військами в незаконному правоохоронному органі, виконання ним службових обов`язків.
Не довіряти показам свідка у суду немає підстав, оскільки обставин, що він оговорює обвинуваченого, судом не встановлено. Свідок був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення та надав суду покази під присягою. Його пояснення є логічними, послідовними, конкретними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами.
Пояснення свідка узгоджуються з безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, а саме, з відомостями, які містяться: у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка  ОСОБА_22 , який серед пред`явлених їм фото впізнав ОСОБА_5 , який в кінці червня 2022 року займав посаду в патрульно-постовій службі; протоколі огляду від 01.06.2025 року відповідно до якого встановлено, що протягом вересня 2022 року до складу територіального підрозділу незаконного правоохоронного органу, який має назву мовою оригіналу - «УВД по г. Васильевка и Васильевскому району» входив ОСОБА_5 , який був працевлаштований на посаді мовою оригіналу - «сотрудника УВД», який був задіяний для здійснення охорони громадського порядку у період проведення незаконного референдуму на окупованій території Запорізької області; у протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем від 14.09.2023 року відповідно до якого серед переліку співробітників незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Запорізької області, який має назву мовою оригіналу - «Отдел полиции №3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району ГУВД по Запорожской области» фігурує ОСОБА_23 ; у протоколі огляду від 01.06.2025 року відповідно до якого у службовому документі збройних формувань Російської Федерації, мовою оригіналу - «Ведомость ознакомления сотрудниками отдела полиции № 3 (дислокации пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району с приказом от 26 июня 2020 г. N 460 «Об утверждении Кодекса этики и служебного поведения сотрудников органов внутренних дел Российской Федерации» фігурує «полицейский 2-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции» -  ОСОБА_5 ; у протоколі про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії – зняття інформації з електронних інформаційних систем від 20.12.2023 року відповідно до якого при обговорюванні теми щодо робочої зміни фігурує посилання на «суточный наряд на 27.01.2023 ППС ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 »; у оглянутому рапорті від 09.12.2022 року мовою оригіналу – «полицейского ППСП ОП №3 (дислокация пгт Михайловка) УВД по г. Васильевке и Васильевскому району ОСОБА_18 », де останній повідомляє про «проведение досмотровых мероприятий на КПП г. Васильевка Запорожской области»; у документі «Протокол о доставлении» від 24.11.2022 р., який складений «ППСП ОП №3 (дислокация пгт Михайловка) ОСОБА_18 »; у оглянутому документі «Выписка из приказа» № 26л/с від 16.02.2023г.», де вказана, що ОСОБА_5 у період з 01.07.2022 року по 16.02.2023 року працював, мовою оригіналу «полицейский 2-го отделения отдельного взвода патрульно-постовой службы полиции отдела полиции № 3 (дислокация пгт. Михайловка) УВД по г. Васильевка и Васильевскому району». 
Сукупність наведених доказів доводить наявність у діях ОСОБА_5 інкримінованого йому складу злочину, і підтверджують ті обставини, що ОСОБА_5 добровільно зайняв, будучи громадянином України посаду в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.
Воєнний напад на Україну, окупація частини території Запорізької області та встановлення на цій території окупаційних органів влади мали відкритий характер, а тому ОСОБА_5 , маючи достатній життєвий досвід, безумовно усвідомлював факт агресії з боку РФ, окупації території України та створення окупаційною владою незаконних органів, яким притаманні функції правоохоронних, та умисно, свідомо, добровільно, за власним волевиявленням зайняв посаду в незаконно створеному правоохоронному органі на тимчасово окупованій території.
В матеріалах провадження відсутні об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 діяв не добровільно, виконував обов`язки під психічним впливом та фізичним примусом, та дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала йому чи іншим особам, або інтересам держави.
Також суд враховує і те, що обвинувачений заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, не вживав.
Таким чином, поза всяким розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_5 після окупації збройними силами Російської Федерації смт. Михайлівки, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, прийняв рішення залишитися на тимчасово окупованій території, надавши згоду на співпрацю з окупаційною владою та прийняв пропозицію обійняти посаду в незаконно створеному правоохоронному органі. 
Використовуючи отримані повноваження ОСОБА_5 виконував дії в інтересах окупаційної влади, пов`язані з охороною прав, правопорядку, що здійснюються від імені та за стандартами держави-агресора.
Такі дії ОСОБА_5 поза всяким розумним сумнівом були умисними, оскільки останній усвідомлював (не міг не усвідомлювати) суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання.
Розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, поза розумним сумнівом.
Суд дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікує за ч. 7 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території.
Суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, такі матеріали та процесуальні документи (їх копії), що надані стороною обвинувачення: повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, витяги з ЄРДР, постанови про визначення груп прокурорів, слідчих, постанови про виділення матеріалів досудового розслідування; клопотання про використання НРСРД, ухвали слідчих суддів Запорізького апеляційного суду про надання дозволу на використання результатів НРСРД; клопотання про дозвіл на проведення НСРД, ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, постанови про доручення на призначення захисника для участі у кримінальному провадженні; постанову про оголошення розшуку підозрюваного, повідомлення про підозру та виклики до слідчого підозрюваного у газетах та на сайті Офісу Генерального прокурора України, та інші оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами.
Обираючи ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Судом досліджено характеризуючи ОСОБА_5 документи. Так ОСОБА_5 являється громадянином України, раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває під наглядом у лікаря нарколога і психіатра.
Обставин, відповідно до вимог ст. 66 КК України, які б пом`якшували покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставиною, відповідно до вимог ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , судом визнається вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.
Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України, що становить підвищену суспільну небезпеку, своїми діями фактично допомагав державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності держави Україна, відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання, не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України, ст. 75, 76 КК України і вважає, що обвинуваченому з метою упередження скоєння злочинів в подальшому, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції встановленої ч. 7 ст. 111-1 КК України, з призначенням додаткових покарань.
Відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
При призначенні виду додаткового покарання суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 02 лютого 2022 року у справі №344/16025/18, в якій він зазначив, що рішення суду про позбавлення такого права має бути чітко і ясно сформульоване в резолютивній частині вироку для того, щоб не виникало жодних сумнівів під час його виконання. Якщо в санкції статті Особливої частини КК визначено характер посади або вид (рід) діяльності, то формулювання покарання у вироку має точно відповідати змісту цієї санкції. Якщо ж покарання у санкції зазначене в загальній формі (наведене у формулюванні, що використовується у ст. 55 КК), суд повинен конкретизувати правову заборону і точно зазначити (описати, окреслити) у вироку характер та коло тих посад або вид (рід) тієї діяльності, права обіймати які чи займатися якою він позбавляє засудженого. Більше того, покарання має формулюватися таким чином, щоб засуджений не мав права обіймати зазначені у вироку посади або займатися забороненою діяльністю в будь-якій галузі (сфері), а також був позбавлений можливості обіймати такі посади або займатися такою діяльністю, які за змістом (характером) і обсягом повноважень є аналогічними тим, з якими було пов`язане вчинення кримінального правопорушення.
Тому суд призначає додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги, з конфіскацією майна. 
Суд переконаний, що за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2025 року, ОСОБА_5 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, то вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.
Даних щодо наявності процесуальних витрат у кримінальному провадженні прокурором не надано.
Речових доказів про провадженню, не заявлено.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах України, в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги строком 15 років, з конфіскацією всього належного йому майна. 
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з дня приведення вироку до виконання і фактичного взяття його під варту.
Строк додаткового покарання рахувати з моменту відбуття основного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи, та не пізніше наступного дня після ухвалення, надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1