Справа №585/2282/13-к 	Головуючий у суді у 1 інстанції -  ОСОБА_1 	
Номер провадження 11/816/2/26 	Суддя-доповідач -                 ОСОБА_2  	
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження 	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі: 
головуючого-судді - ОСОБА_2 , 
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_5 , 
прокурора – ОСОБА_6 , 
захисника – ОСОБА_7 , 

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2025, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України направлено до Роменської окружної прокуратури для організації додаткового розслідування,- 
ВСТАНОВИЛА: 

06.03.2025 постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України направлено до Роменської окружної прокуратури для організації додаткового розслідування, а саме для перевірки показів потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наданих ними на досудовому слідстві та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 наданих в судовому засіданні шляхом проведення додатових допитів потерпілих і свідків та призначення додаткових судово-медичних експертиз щодо механізму отримання потерпілими тілесних ушкоджень, виходячи з показів, які нададуть потерпілі і свідки. 
З таким рішенням суду прокурор ОСОБА_8 не погодилась і подала апеляційну скаргу в якій просила постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2025, скасувати і справу направити на новий судовий розгляд.
В обгрунтування своїх вимог прокурор зазначала, що не може бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування те, що усунути розбіжності в показах потерпілих ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , наданих ними на досудовому слідстві та свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , допитаних судом шляхом їх допиту в судовому засіданні не можливо, у зв`язку з неявкою потерпілих в судове засідання.
Прокурор наголошувала, що КПК України (в редакції 1960 року) передбачає можливість оголошення протоколів допиту свідків в судовому засіданні, тому їх неявка в судове засідання не є підставою для направлення справи на додаткове розслідування.
Перевірити версії ОСОБА_9 про те, що він не спричиняв тілесні ушкодження потерпілим, а виявлені у них тілесні ушкодження вони отримали під час бійки з іншими особами можна перевірити в ході судового розгляду справи шляхом одночасного допиту свідків та потерпілих в ході судового розгляду справи та призначення додаткових судово-медичних експертиз в ході судового розгляду справи.
Також прокурор просила врахувавти і те, що суд не зазначив у постанові які саме слідчі дії і з якими конкретно свідками необхідно проводити, для виконання своєї вказівки, які не можуть бути проведені в ході судового розгляду, чим порушив вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування».
Згідно ст. 281 КПК України (1960 року) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
Слідчі дії які, відповідно до постанови суду, необхідно провести, на перконання прокурора, не можуть бути підставами для повернення справи на додаткове розслідування, а вказані недоліки можуть бути усунуті судом шляхом надання судового доручення в порядку ст.315-1 КПК України (1960 року).
На апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 подав заперечення в яких просив рішення суду першої інстанції залишити без зміни, а вимоги апеляційної скарги прокурора без задоволення (а.с. 42 т. 12). 
Заслухавши суддю дововідача, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка апеляційну скаргу прокурора підтримала, просила задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд, думку захисника ОСОБА_7 , який проти задоволення вимог скарги прокурора заперечив, просив постанову суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку. 
Як слідує з матеріалів справи в провадженні Роменського міськрайонного суду Сумської області на розгляді перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке прокурор в ході судового слідства змінив з ч. 2 ст. 365 КК України.
Після дослідження всіх доказів у справі захисником підсудного було заявлено клопотання, про направлення справи на додаткове розслідування, через допущені слідчим процесуальні порушення та через непослідовність показів потерпілих і свідків наданих ними в ході досудового слідства та в ході судового розгляду, з метою подальшого встановлення механізму отримання потерпілими тілесних ушкоджень з проведенням на основі цих показів додаткових судово-медичних експертиз.
З такими доводами захисника суд першої інстанції частково погодився, оскільки в ході судового розгляду на виклик суду потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 жодного разу не з`явилися, при цьому ОСОБА_11 подала до суду заяви, про розгляд справиу її відсутність, а ОСОБА_10 повідомила суд про те, що вона перебуває за кордоном і з`явитись до суду можливості немає. Суд допитав ОСОБА_10 за допомогою відеоконференції, однак такого способу допиту, на перконання суду, законом не передбачено, а її надані суду покази суперечать показам свідків сторони захисту ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яких також допитав суд. 
За таких обставин постановою Роменського міськрайонного суду від 06.03.2025 кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України направлено до Роменської окружної прокуратури для організації додаткового розслідування.
З вказаним судовим рішенням колегія суддів апеляційного суду не погоджується, а його висновки вважає безпідставними та неправильними виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 281 КПК України (в редакції 1960 року) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо виникне питання про повернення справи на додаткове розслідування, суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового розгляду, вирішує це питання мотивованою ухвалою, а суддя – постановою в нарадчій кімнаті. Після додаткового розслідування справа направляється до суду в загальному порядку. 
Повернення справи на додаткове розслідування із стадії судового розгляду допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства.
Неповним визнається досудове розслідування тоді, коли під час його провадження всупереч вимогам ст. 22 КПК України не були досліджені або були досліджені поверхово чи однобічно обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Дізнання чи досудове слідство в у всякому разі визнаються однобічними і неповними, коли не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи; коли не були досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування (за винятком випадків, коли дослідити їх було неможливо); коли необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді; коли не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого.
Неправильним визнається досудове розслідування тоді, коли під час його провадження органами дізнання чи досудового слідства (при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень) були неправильно застосовані чи безпідставно застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону.
Постановою пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 «Про практику застосування судами України законодавства, що регламентує поверенння кримінальних справ на додаткове розслідування» визначено, що поверненя справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. 
В іншому випадку, якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доучень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України (в редакції 1960 року), вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. Також, за необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів, що передбаченого ст. 280 КПК України (в редакції 1960 року).
Також, Верховний Суд України звертав увагу судів і на те, що за змістом чинного законодавства виклик і допит нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК України (в редакції 1960 року), на підтвердження чи спростування позиції сторін допусткаються тільки за клопотанням сторін. При цьому, судові доручення суд дає лише з метою перевірки й уточнення фактичних даних, одержаних у ході судового слідства.
Аналізуючи матеріали справи та мотиви суду з яких він повернув справу до прокуратури на додаткове розслідування (неможливість забезпечити в судому розгляді участі потерпілих та суперечність в показах потерпілих і свідків), колегія суддів неповноти або неправильності досудового слідства, як то чітко визначено ст. 281 КПК України (в редакції 1960 року), як підстави для поверення справи, не вбачає, оскільки вказані обставини суд має можливість усунути шляхом оголошення протоколів допиту свідків, шляхом одночасного допиту свідків та потерпілих в ході судового розгляду справи та призначення додаткових судово-медичних експертиз безпосередньо в ході судового розгляду, у разі такої необхідності. 
Також, колегія суддів погоджується і з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що судом не зазначено в постанові які саме слідчі дії і з якими конкретно свідками необхідно проводити, для виконання своєї вказівки, які не можуть бути проведені в ході судового розгляду, чим порушено вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування».
Як згадувалося вище, згідно ст. 281 КПК України (1960 року) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.
А тому, слідчі дії які, відповідно до постанови суду необхідно провести, на переконання колегії суддів, підставами для повернення справи на додаткове розслідування, бути не можуть, а вказані недоліки, з метою забезпечення принципу об`єктивності та створення умов для всебічного дослідження обставин справи, можуть бути усунуті безпосередньо судом шляхом надання судового доручення в порядку ст.315-1 КПК України (1960 року).
За таких обставин, керуючись ст. 366 КПК (в редакції 1960 року), постанова Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2025 підлягає скасуванню з призначенням в суді першої інстанції нового судового розгляду, в ході якого судом необхідно врахувати вказані зауваження та постановити обгрунтоване та мотивоване судове рішення. 
Керуючись п. 15 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України та ст. ст. 281, 365, 366, 368, 379 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів, - 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити. 
Постанову Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.03.2025, якою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 125 КК України направлено до Роменської окружної прокуратури для організації додаткового розслідування, скасувати та призначити в суді першої інстанції новий судовий розгляд. 
Постанова апеляційного суду остаточна та оскарженню не підлягає. 

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4