Справа № 456/5449/25
Провадження № 1-кп/456/218/2026

ВИРОК
іменем України

07 квітня 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 
з участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого  ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
потерпілої ОСОБА_6 
законного представника обвинуваченого  ОСОБА_7 
представника ювенальної превенції ОСОБА_8 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довге, Стрийського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,- за ч.1 ст.289 КК України, 

встановив:

31.08.2025 близько 01:30 години неповнолітній  ОСОБА_4  біля багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , побачив припаркований мотоцикл марки LIFAN, модель LF150-2Е, н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, з метою незаконного заволодіння вищезазначеним мотоциклом, реалізовуючи свій злочинний умисел, всупереч волі власника ОСОБА_9 та законного володільця ОСОБА_6 , які дозволу на володіння, розпорядження, користування, в тому числі керування вказаним транспортним засобом не давали, для задоволення своїх особистих потреб, привів в дію двигун, вставивши ключ до замка запалювання, тим самим отримав можливість керувати мотоциклом та надалі здійснив рух та незаконно заволодів ним, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на суму 19825,00 грн.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4   свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, визнав повністю та пояснив, що дійсно він вчинив вищевказане кримінальне правопорушення, зазначене в обвинувальному акті, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також розмір заподіяної шкоди потерпілій, зазначені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Щиро розкаюється у скоєному та просить суд його суворо не карати. 
Крім повного визнання неповнолітнім обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, вина обвинуваченого  ОСОБА_4 доведена доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження №12025141130000887 від 01.09.2025, які суд, роз`яснивши обвинуваченому вимоги ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати в повному обсязі в судовому засіданні, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорювалися.
Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд знаходить вину обвинуваченого доведеною і вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.289 КК України, так як він незаконно заволодів транспортним засобом.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, сприяння у розкритті кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, по справі не встановлено. 
Оскільки судом встановлено, що злочин вчинено ОСОБА_4 у неповнолітньому віці, а тому до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовуються правила розгляду справи щодо неповнолітніх, що відноситься до Розділу ХV загальної частини Кримінального кодексу України, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх.
У відповідності до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті.
Вищенаведені та встановлені судом дані свідчать про наявність обґрунтованих підстав для застосування до неповнолітнього обвинуваченого  ОСОБА_4  положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 слідує, що перелік видів покарань, визначений у статті 98 КК України, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття.
При цьому, необхідно зважати, що під час постановлення вироку щодо неповнолітньої особи суд повинен суворо дотримуватися загальних засад кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим в ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК України і розділу XI Загальної частини КК України.
Відповідно до ст. 98 КК України, до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: 1) штраф; 2) громадські роботи; 3) виправні роботи; 4) пробаційний нагляд; 5) позбавлення волі на певний строк.
З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого  ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставин справи, даних про особу обвинуваченого, враховуючи положення кримінального кодексу, якими встановлено особливості відповідальності неповнолітніх та покарання неповнолітніх, що визначають відповідні види покарань і їх строки, які можуть бути призначені неповнолітнім з огляду на конкретний вік неповнолітнього, з урахуванням наведених обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його ставлення до наслідків своїх протиправних дій, поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, в тому числі в ході судового розгляду кримінального провадження, а також те, що неповнолітній обвинувачений взяв участь у Програмі відновного правосуддя, на переконання суду зазначене вказує на його бажання виправитися, а тому суд вважає можливим при призначенні покарання за ч.1 ст.289 КК України, застосувати вимоги ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції інкримінованої статті та призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.
Відповідно до ст. 124 КПК України із обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта. 
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд –

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ч. 1 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 40 (сорок) годин громадських робіт.
Речові докази: мотоцикл марки LIFAN, модель LF150-2Е, н.з. НОМЕР_1 - повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Скасувати арешт на мотоцикл марки LIFAN, модель LF150-2Е, н.з. НОМЕР_1 - накладений згідно ухвали слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.09.2025 року. 
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 8022,60 грн. (вісім тисяч двадцять дві гривні 60 копійок) витрат на залучення експерта.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя 	ОСОБА_1