Справа №522/26270/25-Е
Провадження №2/522/1226/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

26 лютого 2026 року          м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої – судді Косіциної В.В., розглянувши на підставі наявних матеріалів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ялтинської міської ради, третя особа – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу – Мазарчук Наталія Володимирівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-
ВСТАНОВИВ:
03 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ялтинської міської ради, третя особа – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу – Мазарчук Наталія Володимирівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, у якій позивачка просить визначити додатковий строку, тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з моменту набрання рішенням законної сили.
За результатами автоматизованого розподілу справи між суддями, справа передана на розгляд судді Косіциній В.В.
Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачеві 15-ти денний строк для подання відзиву. Підготовче засідання по справі призначено на 02 лютого 2026 року на 14 год. 15 хв. 
Відповідача, Ялтинську міську раду, було належним чином повідомлено про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання шляхом розміщення відповідного оголошення про виклик на офіційному вебсайті «Судова влада України». 
11 грудня 2025 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Сердюк Юлії Анатоліївни про витребування доказів, у якій позивач просила витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу – Мазарчук Наталії Володимирівни належним чином засвідчену копію спадкової справи №20/2025, заведеної після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
У підготовче засідання, призначене на 02 лютого 2026 року учасники справи – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час там місце судового розгляду.
Ухвалою суду від 02 лютого 2026 року задоволено клопотання про витребування доказів. Закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до судового розгляду на 26 лютого 2026 року.
09 лютого 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла відповідь приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу – Мазарчук Наталії Володимирівни на виконання ухвали суду від 02 лютого 2026 року.
Оскільки місцезнаходженням Ялтинської міської ради є територія АРК, з метою належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового розгляду було створено оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме
У судове засідання, призначене на 26 лютого 2026 року на 12 год 30 хв. учасники справи – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час там місце судового розгляду.
Будь-яких інших заяв або клопотань від учасників справи – не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи те, що учасники справи у судове засідання – не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, а неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, беручи до уваги той факт, що відповідач не подав відзив, а позивачка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання прийнято рішення здійснити заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.
Суд дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00053962075.
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_3 , матір`ю якого є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_1 , батьком якої є ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .
Таким чином, позивачка — ОСОБА_1 — є онукою ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , місце смерті – АРК, м. Ялта, смт. Кореїз.
Після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина, до складу якої входять, зокрема:
- гараж, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформаційною довідкою від 26.11.2025 року;
- квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою від 26.11.2025 року.
03 жовтня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мазарчук Наталії Володимирівни із заявою про прийняття спадщини.
У зв`язку з чим, 03 жовтня 2025 року приватним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу №74679017, номер у нотаріуса – 20/2025, спадкодавцем за якою є ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 03.10.2025 року №82762927.
Згідно копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.10.2025 року №82761223, відомості про будь-які інші спадкові справи, заведені після смерті ОСОБА_2 – відсутні.
Відомості про осіб, які спільно проживали разом із ОСОБА_2 , або в межах встановленого законом строку звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 в матеріалах спадкової справи – відсутні.
Будь-які спадкові договори або заповіти, заповідачем за якими є ОСОБА_2 – відсутні, що підтверджується копією інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03.10.2025 року №82761217.
Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 жовтня 2025 року № 104/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини та роз`яснено право на звернення до суду.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320 цс 17 зазначено про те, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 
1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 
2) ці обставини визнані судом поважними.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 
1) тривала хвороба спадкоємців; 
2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 
3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 
4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 
5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини мотивовано тим, що відповідачка не проживала разом зі спадкодавцем та про наявність спадщини у вигляді квартири та гаража дізналася лише у кінці вересня 2025 року, після чого звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Також, зазначає про те, що між місцем постійного проживання спадкоємця та місцем знаходження майна велика відстань, наявні труднощі, пов`язані із в`їздом та виїздом на територію АРК.
На підтвердження того, що між місцем проживання спадкоємця та місцезнаходженням спадкового майна велика відстань, позивачем було подано копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , відповідно до якого ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .
Як вже було зазначено, спадкове майно знаходиться у АРК, м. Ялта, смт. Кореїз.
Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 28.02.2025 року №376, вся територія Автономної Республіки Крим є окупованою з 20.02.2014 року.
Згідно зі статтею 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.
Питання щодо місця відкриття спадщини, яка знаходиться на окупованій території Україні, регламентується статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та ЦК України.
Відповідно до положень статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Особливості реалізації права на спадкування щодо тимчасово окупованої території, передбаченої частиною першою статті 3 цього Закону, регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до п.21 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом шести місяців з дня його припинення або скасування у випадку, якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, територія, на якій ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупована Російською Федерацією територія, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення своїх повноважень органами державної влади у повному обсязі, заява про прийняття спадщини, заява про відмову від прийняття спадщини, заява про відмову від заповідального відказу, вимога кредитора спадкодавця до спадкоємців, заява про охорону спадкового майна, заява про згоду бути виконавцем заповіту після відкриття спадщини, інші заяви щодо спадщини, спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи подаються нотаріусу незалежно від місця відкриття спадщини.
У разі якщо місцем відкриття спадщини є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації, дату відновлення здійснення органами влади своїх повноважень у повному обсязі, а також у разі заведення спадкової справи не за місцем відкриття спадщини до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини", вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви. Якщо місцем подання першої заяви є населений пункт або території, зазначені в абзаці першому цього пункту, вчинення нотаріальних та інших дій нотаріусом щодо спадщини та спільного майна подружжя (колишнього подружжя) в межах спадкової справи здійснюється за місцем подання першої заяви про видачу свідоцтва в населеному пункті або на території, що не зазначені в абзаці першому цього пункту.
Положення абзацу першого цього пункту в частині місця подання заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів застосовуються також до спадщини, місцем відкриття якої є населений пункт, розташований на тимчасово окупованій території України, протягом усього періоду тимчасової окупації такої території та шести місяців після завершення тимчасової окупації
У постанові КЦС ВС від 15 червня 2022 року у справі №638/4895/15-ц, ВС зробив висновок про те, що тимчасова окупація території АР Крим призвела до непоправних перешкод у реалізації позивачем своїх спадкових прав, які не могли бути ним усунуті, у зв`язку із чим право позивача на подання заяви про прийняття спадщини підлягає захисту у судовому порядку. 
За таких обставин, суд вважає, що тимчасова окупація АРК, знаходження спадкового майна та смерть спадкодавця на тимчасово окупованій території у сукупності призвели до непоправних перешкод у реалізації позивачкою своїх спадкових прав, які не могли бути усунуті в інший спосіб, крім як звернення з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Предметом регулювання ст. 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.
Відмова у наданні додаткового строку на прийняття спадщини на думку суду призведе до непропорційного втручання в право особи на мирне володіння майном (в даному випадку у право особи на прийняття у спадщину спадкового майна), оскільки, не матиме на меті досягнення будь-якого суспільного або публічного інтересу, що є порушенням ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Тому, враховуючи факт окупації території АРК, смерть спадкоємця та знаходження спадкового майна на тимчасово окупованій території, беручи до уваги те, що відмова у визначенні додаткового строку на прийняття спадщини в даному конкретному випадку призведе до непропорційного втручання в право особи на мирне володіння майном, суд вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини – є поважною та враховуючи критерії розумності, достатності та справедливості доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 строком у три місяці.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Ялтинської міської ради, третя особа – приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу – Мазарчук Наталія Володимирівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП - НОМЕР_5 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 терміном у три місяці з дати набрання рішенням законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вказаний строк може бути поновлений судом за заявою відповідача, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26 лютого 2026 року.

Суддя          Косіцина В.В.