Справа № 127/37223/25 
Провадження № 3/127/674/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17.03.2026	м. Вінниця  	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

15.10.2025 близько 16.20 год ОСОБА_1 , перебуваючи у м. Вінниця, біля приміщення Вінницького міського суду по вул. Грушевського, 17, виражалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , чим порушувала громадський порядок та спокій громадян. 
ОСОБА_1 у судові засідання не з`являвся. У зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд застосував до неї привід. Однак привід виконаний не був. Матеріали були повернуті до органу поліції для встановлення місця перебування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. З наданих суду матеріалів випливає, що явку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, забезпечити в судове засідання не представляється за можливе у зв`язку з неможливістю з нею зв`язатися.
Вирішуючи питання щодо можливості здійснення судового розгляду за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне зауважити таке.
Відповідно до статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП), справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173 КпАП розглядаються протягом доби (з часу їх надходження до суду). Крім того, відповідно до вимог статті 268 КпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173 КпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою та в разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді міського суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Про наявність протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 була обізнана належним чином, що підтверджується підписом останньої у зазначеному протоколі.
Суд також враховує, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому був неодноразово продовжений. У зв`язку з введенням воєнного стану Україна повідомила про відступ від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 на виклики суду не з`являється, судові рішення в частині її приводу органом поліції залишені без виконання, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за відсутності останньої на підставі наданих суду матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Згідно зі статтею 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Суд враховує, що частиною другою статті 251 КпАП регламентовано, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Діяння, яке є предметом судового дослідження, мало місце 15.10.2025. Однак у постанові від 18.01.2024 (справа № 522/12566/18) Верховний Суд (далі – ВС) зазначив, що за змістом статей 254, 258, 256, 268 КпАП притягнення до адміністративної відповідальності починається з моменту складання протоколу та його пред`явлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Прийняття ж постанови за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, як зазначив ВС, є вирішенням такої справи по суті, яка передбачає встановлення наявності складу адміністративного правопорушення або його відсутності та, відповідно, застосування санкції, закриття справи, що відповідає положенням статті 284 КпАП.
Отже, закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності та відсутністю складу правопорушення є взаємовиключними підставами. Саме тому суд має вирішити питання щодо наявності чи відсутності в діянні особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу правопорушення.
Зі змісту статті 173 КпАП випливає, що дрібне хуліганство полягає в нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіпляння до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян. 
У абзаці першому пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» (далі – Постанова № 10) надані роз`яснення, згідно з якими при вирішенні питання про відмежування кримінально караного хуліганства від дрібного слід виходити з того, що відповідно до частини першої статті 296 КК хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.
У абзаці другому пункту 3 Постанови № 10 надані роз`яснення, з яких випливає, що у разі якщо таке порушення не супроводжувалось особливою зухвалістю або винятковим цинізмом, його необхідно кваліфікувати як дрібне хуліганство за статтею 173 КпАП.
Згідно з визначенням, що міститься у статті 1 Закону України «Про особливості забезпечення громадського порядку та громадської безпеки у зв`язку з підготовкою та проведенням футбольних матчів» громадський порядок – сукупність суспільних відносин, що забезпечують нормальні умови життєдіяльності людини, діяльності підприємств, установ і організацій під час підготовки та проведення футбольних матчів шляхом встановлення, дотримання і реалізації правових та етичних норм.
Інше визначення громадського порядку було надано в пункті 1.6 Положення про службу дільничних інспекторів міліції в системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС від 11.11.2010 за № 550, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.12.2010 за № 1219/18514. Зокрема, відповідно до визначення, наданого у зазначеному документі, громадський порядок – система суспільних відносин, які складаються і розвиваються в громадських місцях під впливом правових та соціальних норм, спрямованих на забезпечення нормального функціонування установ, організацій, громадських об`єднань, праці й відпочинку громадян, повагу до їх честі, людської гідності та громадської моралі. Слід зауважити, що зазначене Положення втратило чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 28.07.2017 за № 650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.08.2017 за № 1041/30909. Однак, незважаючи на те, що зазначений документ оперує поняттям громадського порядку, його нормативне визначення надано не було. Будь-якого іншого нормативного закріплення (визначення) поняття громадського порядку, ніж наведено вище, чинне законодавство України не містить. 
Слід зауважити, що поняття громадського місця розкрите (дано його визначення) у статті 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», з якого слідує, що громадське місце – частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. 
Разом з тим, у постанові від 19.04.2018 (справа № 209/1242/13-к) ВС зазначив, що об`єктом злочину, передбаченого статтею 296 КК, є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у забезпеченні громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди. 
Аналогічний висновок зроблений ВС і у постанові від 19.04.2018 (справа № 209/1242/13-к).
Хоча зазначені правові висновки стосуються і кримінальних проваджень, але суд вважає, що останні прийнятні при наданні правової оцінки правовідносин, що є предметом судового розгляду з огляду на таке.
Згідно з висновком Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ), викладеним у Постанові від 19.11.2015 (справа №46998/8) «Михайлов проти Росії» у разі, коли особі загрожує стягнення (покарання) у виді адміністративного арешту на строк 15 діб, за загальним правилом цього вже достатньо, щоб прийти до висновку, що інтереси правосуддя потребують надання йому послуг захисника безоплатно за умови відсутності у неї засобів на оплату таких послуг (пункт 92).
Крім того, у справі «Гурепка проти України» (рішення від 06.09.2005, заява № 61406/00) ЄСПЛ констатував, що в силу суворості санкції дана справа (накладення адміністративного арешту строком на 7 діб) є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер, а тому на провадження у справі по цьому адміністративному правопорушенню слід поширювати гарантії права на справедливий суд (пункт 55). 
Санкція правопорушення, за фактом вчинення якого складений протокол, передбачає з-поміж іншого такий вид стягнення як адміністративний арешт строком до 15 діб. Тому при розгляді зазначеної справи суду слід керуватись гарантіями, передбаченими Конвенцією, як по відношенню до обвинуваченої особи у кримінальному провадженні.
Крім того, у постанові від 29.06.2021 (справа № 1-464/2008) ВС з посиланням на висновки, викладені у рішенні ЄСПЛ від 10.12.2020 у справі «Чернов проти України» (заява №16432/10), зауважив, що адміністративне правопорушення «дрібне хуліганство», передбачене статтею 173 КпАП, підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 Конвенції. 
З матеріалів справи випливає, що хуліганські дії ОСОБА_1 полягали у нецензурній лайці в громадському місці. На підтвердження зазначених обставин надані суду матеріали містять протокол про адміністративне порушення, письмову заяву ОСОБА_2 (далі - Заява), письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі - Пояснення), а також письмові пояснення ОСОБА_1 . Відомості, викладені в Заяві та Поясненнях, збігаються та узгоджуються з відомостями, викладеними в протоколі. Крім того, вони підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 , де остання визнає свою провину з даного приводу. З огляду на викладене суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого статтею 173 КпАП, за ознаками дрібного хуліганства. 
Разом з тим, відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП.
Згідно з частиною другою статті 38 КпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.
Приймаючи до уваги, що правопорушення було вчинене 15.10.2025, протягом тривалого часу поліцією не були вжиті заходи щодо виконання судових рішень в частині доопрацювання адміністративних матеріалів, а у подальшому – щодо виконання приводів, на час розгляду справи строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 сплинув, а тому суд вважає, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КпАП провадження у справі необхідно закрити. 
Керуючись статтями 173, 283, 284 КпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: