Справа № 459/746/26 Провадження № 3/459/237/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

06 квітня 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «ВМВ Холдинг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

У С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 595251 від 18.02.2026 ОСОБА_1 18.02.2026 о 18.10 год. у м. Шептицькому по Шевській, 5 керував транспортним засобом Audi Q7, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 18.02.2026 у вказаний у протоколі час керував автомобілем Ауді у м. Шептицькому та допустив зіткнення з іншим автомобілем. На місце події прибули працівники поліції, які запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці. Він не відмовився та намагався пройти освідування на Алкотестрі Драгер, проте це йому не вдалося, бо прилад не показував результат огляду. Тоді йому працівники поліції запропонували поїхати до найближчого медичного закладу для проходження такого огляду, на що ОСОБА_1 також погодився. В лікарні проходив огляд за допомогою спеціального приладу, а також лікар проводив огляд за зовнішніми ознаками. ОСОБА_1 стверджував, що всі вказівки лікаря для проходження огляду виконував належним чином. Проте, щодо нього був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, з чим ОСОБА_1 категорично не згідний. Також він запевняв суд, що алкоголю в цей день не вживав, а виявлені ознаки алкогольного спяніння заперечував. Повідомив, що відносно нього була складена постанова за ст. 124 КУпАП, накладено штраф, який він сплатив. Просив провадження у справі закрити, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння ні на місці зупинки, ні в медичному закладі. 
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Сорока О. подав до суду клопотання про закриття провадження у даній справі, яке підтримав в судовому засіданні. Зокрема, адвокат вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 є незаконним, необґрунтованим, висновки протоколу не відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи. Він вважає, що порушено вимоги порядку освідування водіїв на стан сп`яніння, який передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі – Інструкція). Зокрема, адвокат звертає увагу, що у матеріалах справи взагалі відсутній висновок, передбачений Інструкцією, як єдиний документ, що може підтверджувати медичний стан оглянутої особи. Більше того, вищезгаданою Інструкцією не передбачено випадків, коли висновок не складається. Проте, ОСОБА_1 зміст висновку взагалі не був повідомлений, хоча він перебував у кабінеті медичного закладу, де проходив освідування. Також адвокат зауважив, що не відповідають дійсності відомості зазначені лікарями у Акті огляду про те, що він відмовився від проходження огляду. Оскільки немає висновку, відповідно будь-які відомості, вказані у Акті огляду вважаються недійсними. Окрім цього, адвокат вважає, що складення протоколу відбулося в порушення вимог п. 8 Інструкції, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Також адвокат Сорока О. зауважив, що відомості, вказані у протоколі і в акті огляду суперечать один одному: так, у протоколі зазначається, що особа відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, а у акті №100 від 18.02.2026 у п. 20 вказано результат алкогольне сп`яніння; відмова від проходження огляду по своїй суті означає неможливість встановлення медичного стану, оскільки особа не проходить огляду, а якщо є результати медичного огляду, то значить така особа мала його проходити і не відмовлялась від проходження такого огляду; складення Акту огляду суперечить позиції відмови від огляду, оскільки при відмові від огляду акт не складається, а якщо складається Акт огляду, значить особа проходить огляд і на підставі вищезгаданого складається висновок, якого у матеріалах даної адмінсправи немає. Серед іншого, адвокат зазначив, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, не надана його довірителю можливість надати пояснення, а в протоколі не вказано чіткого переліку документів, що додаються до протоколу. Окрім цього, адвокат звернув увагу суду, що на відеофайлах, долучених до матеріалів справи, вказана година огляду 12:20 + год, а згідно з протоколом подія відбулась 18.02.2026 р. о 18:10 год, тобто різниця в часі складає більше 6 годин. Також адвокат зауважив, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння, прикладом чого є повне виконання ОСОБА_1 завдань, поставлених лікарем, а саме прохід по лінії, торкання носа із заплющеними очима (відеофайл 01930_00193020260218144041_0012A.mp4 з 14:53:15). Всі завдання були належним чином виконані без зауважень. Проте, всупереч цьому у Акті огляду вказано, що від проходження огляду ОСОБА_1 відмовився, що не відповідає дійсним обставинам справи. Відтак, він просив справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши доводи особи, щодо якої розглядаються дані адміністративні матеріали та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази в їх сукупності, суддя встановив наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 1-2 ст. 7 КУпАП).
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. 
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння особою, що керує транспортним засобом, необхідно з`ясувати чи дійсно особа відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. 
Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Так, судом встановлено, що згідно з інформацією, зафіксованою в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 595251 від 18.02.2026 ОСОБА_1 18.02.2026 о 18.10 год. у м. Шептицькому по Шевській, 5 керував транспортним засобом Audi Q7, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, поведінка, що не відповідає обстановці; від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Проте, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини особи.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (надалі – Порядок) та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (надалі – Інструкція).
Відповідно до частини 1 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (надалі – Інстрцкція).
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі — спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 розділу 1 Інструкції).
Відповідно до розділу 3 Інструкції метою огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається у присутності поліцейського в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
До матеріалів справи додано Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де вказано, що ОСОБА_1 від проходження огляду на місці відмовився. Проте, із відеофайлів, які містяться на диску, долученому до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово намагався пройти огляд на стан сп`яніння на місці події, дихав в трубку Алкотестера Драгер, проте спроби були невдалими. Після цього, йому було запропоновано проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду, на що ОСОБА_1 погодився, куди і поїхав з працівниками поліції.
У Направленні на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.02.2026, складеному о 18.40 год зазначено, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`янння відмовився.
Разом з цим, в Акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №100 від 18.02.2026, складеному о 20.35 год, зазначено, що від проведення дихального тесту апаратом «Алкофор – 505» ОСОБА_1 відмовився, проте у п. 20 зазначений висновок за результатами огляду – алкогольне сп`яніння клінічно.
Із відеозапису, долученого до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у медичному закладі проходив огляд на стан сп`яніння на спеціальному приладі, проте спроби були невдалими, а також лікар проводив його огляд за зовнішніми ознаками.
Прооте, висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 у матеріалах справи відсутній, при цьому, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився, що підтверджується відеозаписом, долученим до матеріалів справи та актом медичного огляду №100 від 18.02.2026.
Таким чином, всупереч п. п. 15, 16, 19 Інструкції лікарем, який проводив огляд особи не було складено висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння.
Щодо Акту медичного огляду №100 від 18.02.2026, то суд звертає увагу, що відповідно до п. 14 Інструкції акт медичного огляду складається лише за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями, якими встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. 
Оскільки в матеріалах справи міститься Акт медичного огляду №100 від 18.02.2026, у якому зазначено висновок та діагноз за результатами огляду: алкогольне сп`яніння клінічно, то огляд особи на стан сп`яніння був проведений, а звинувачення, висунуті ОСОБА_1 про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними та такими, що суперечать обставинам та матеріалам справи. 
Отже, відомості, вказані у протоколі і в акті є суперечливими, оскільки у протоколі зазначається, що особа відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, а у акті №100 від 18.02.2026 у п. 20 вказано результат огляду - алкогольне сп`яніння.
Суд вважає, що встановивши за результатами огляду ОСОБА_1 стан алкогольного сп`яніння працівники поліції мали б скласти протокол за порушення п. 2.9а ПДР України (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), а не за п. 2.5 ПДР України (відмова від проходження огляду на стан сп`яніння).
Окрім цього, суд враховує і те, що в протоколі зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом 18.02.2026 о 18.10 год, направлення на медичний огляд до медичного закладу було складено 18.02.2026 о 18.40 год, а огляд особи був проведений відповідно до акту огляду №100 18.02.2026 о 20.35 год. Із відеозаписів, долучених до матеріалів справи вбачається, що особа була доставлена до медичного закладу 18.02.2026 13.11 год та проходида огляд до 15.16 год.
Відповідно до пункт 9 розділу 2 Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Оскільки на відеозаписах очевидно невірно зафіксований час доставлення особи до медичного закладу та час проходження ним огляду (ймовірно технічний збій), суд не в змозі належним чином перевірити чи було дотримано працівниками поліції пункт 9 розділу 2 Інструкції.
Поряд з цим, суд не бере до уваги зауваження захисника Лозинського О. Б. про те, що при складані протоколу про дане адміністративне правопорушення працівниками поліції не було залучено двох свідків з огляду на наступне.
З аналізу ч. 2 ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
У даному випадку працівники поліції використовували спеціальні технічні засоби для здійснення відеозапису. 
Також варто зауважити, що адвокат у свої доводах покликається на пункт Інструкції (п. 8), який вже втратив чинність. На даний час відповідно до пункту 2 розділу 3 Інструкції огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. 
Таким чином, наявність свідків при проведенні огляду чи складенні протоколу є необов`язковою у разі застосування технічних засобів відеозапису. 
Окрім цього адвокат звертав увагу суду на те, що ОСОБА_1 не роз`яснювалися його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, йому не надано можливість надати пояснення, а в протоколі не вказано чіткого переліку документів, що додаються до протоколу.
Такі доводи суд до уваги не бере, оскільки у п. 11 протоколу зазначено документи, які додаються до протоколу, в п. 13 вказано, що ОСОБА_1 відмовився від підпису про роз`яснення йому прав та обов`язків, як і відмовився від надання пояснень (п. 14 протоколу).
Таким чином, під час розгляду даної справи судом не встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння при обставинах, вказаних у протоколі.
Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Враховуючи вищевикладене, слід зазначити, що зважаючи на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Отже, вищезазначені порушення, допущені при оформленні даних матеріалів про адміністративне правопорушення, позбавляють суд можливості беззаперечно встановити вину ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема, стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і в оформленні у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі, не підтверджені у судовому засіданні та спростовуються дослідженими судом доказами.
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з вищевикладеним судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.
Керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.
Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суду Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Cуддя М. В. Мельникович