ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3547/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Богатиря К.В.
суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:
Від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - адвокат Перевозник П.М. 
Від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» - адвокат Гудименко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ»
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення, суддя суду першої інстанції Д?яченко Т.Г., м. Одеса, повний текст ухвали складено та підписано 03.12.2025
по справі №916/3547/24
за позовом: Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ»
про зобов`язання вчинити певні дії

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» 
до відповідача: Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»
про стягнення 1 799 916,89 грн, -

ВСТАНОВИВ:
Описова частина.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.01.2025, яке постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 залишено без змін, первісну позовну заяву Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволено повністю; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернути Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1 194 562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14 735 736,19 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн; зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» – задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» плату за фактичний час зберігання зернових (з 07.05.2024 по 30.09.2024 обидві дати включно) у розмірі 1 799 916,89 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 599,01 грн.
Постановою Верховного Суду від 24.09.2025 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволено частково. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2025 у частині задоволення зустрічного позову в справі №916/3547/24 скасовано. Справу №916/3547/24 у частині зустрічних позовних вимог передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.
19.11.2025 до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» надійшла заява про роз`яснення рішення суду по справі №916/3547/24.
У поданій заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» просило суд надати роз`яснення винесеного судового рішення щодо того, чи є повним та належним виконанням рішення суду повернення 1194562 кілограм кукурудзи 3-го класу у фізичній масі 996 671 кілограм та 197 891 кілограм за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки, та природного убутку.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 у задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» від 19.11.2025р. вх. № ГСОО 2-1805/25 про роз`яснення судового рішення по справі №916/3547/24 – відмовлено.
Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що питання зменшення маси кукурудзи за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки, та природного убутку, не було предметом судового розгляду при прийнятті рішення Господарським судом Одеської області у даній справі, такі доводи та твердження не було зазначено суду, та відповідно, судом оцінки вказаним обставинам заявника під час винесення рішення у даній справі не надавалось. Таким чином заявлена первісним відповідачем вимога про роз`яснення рішення суду не стосується неточностей формулювань, не доводить неясність судового акту, а так само неможливість чи утруднення розуміння висловлених судом висновків.
Аргументи учасників справи.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24.
Апелянт вказує, що відповідно до рішення суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ», як зерновий склад, мало повернути Акціонерному товариству Державна продовольчо-зернова корпорація України, як поклажодавцю, раніше прийняте на зберігання зерно кукурудзи 3-го класу. Зерно зі зберігання не може бути повернуто без урахування його природних властивостей, оскільки це б суперечило самому закону природи. Природними властивостями зерна є якісні показники. Показниками, які впливають на масу зерна до повернення, є вологість та сміттєва домішка, а також природний убуток в масі, який залежить від строку та типу зберігання. Тобто природні властивості зерна свідчать про те, що його повернення зі зберігання має відбуватися з урахуванням убутку в масі за рахунок зменшення вологості та сміттєвої домішки та природного убутку. Таким чином, зменшення фізичної маси зерна за рахунок зменшення вологості та засміченості (смітна домішка) є природною властивістю зерна кукурудзи 3-го класу. Таке зменшення маси зерна не є втратою або нестачею, а є закономірним процесом зміни природних властивостей.
За твердженнями апелянта, у період з 28.08.2025 по 04.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернуло Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1194562 кілограм кукурудзи 3-го класу 2021: 996671 кілограм у фізичній масі, що підтверджується наданими виконавцю звітами за 28.08.2025, 29.08.2025, 01.09.2025-03.09.2025, 20.10.2025, 21.10.2025, 22.10.2025, 23.10.2025, 24.10.2025, 29.10.2025, 30.10.2025, 31.10.2025, 04.11.2025 та доданими до них документами. 197 891 кілограм за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки та природного убутку, що підтверджується наданим виконавцю звітом від 05.11.2025 р. та доданими до нього документами. Однак, як зазначив заявник, стягувач вважає, що рішення не виконано в повному обсязі, тому приватний виконавець не може закрити виконавче провадження.
Апелянт вказав, що суд першої інстанції не з`ясував найважливішу обставину, що списання убутку у масі відбувається за рахунок поклажодавця, є його виробничими витратами, а тому є належним способом повернення зерна, оскільки рішенням суду не встановлено, що повернення має бути виключно у фізичній вазі, що було би порушенням законів природи.
На думку апелянта відмова у роз`ясненні з посиланням на те, що питання убутку не досліджувалося при розгляді справи, є передчасною. Оскільки:
- сторонами при первинному розгляді стверджувалося, що зазначена вага є «заліковою», а не «вагою до відвантаження»;
- у матеріалах справи наявні попередні акти-розрахунки, підписані сторонами, що підтверджують сам факт визнання сторонами існування убутку за рахунок поклажодавця;
- під час первинного розгляду жодна із сторін не знала і не могла знати який буде розмір убутку, бо він залежить від фактичних показників якості та строку;
- зерновий склад не мав права списати з рахунку поклажодавця його витрати у вигляді убутку до повернення всієї партії зерна.
Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 у справі №916/3547/24 та прийняти нове рішення, яким роз`яснити, чи є повним та належним виконанням рішення суду повернення 1 194 562 кілограм кукурудзи 3-го класу у фізичній масі 996 671 кілограм та 197 891 кілограм за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки, та природного убутку.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.
До Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24.
Позивач вказав, що протиправна поведінка ТОВ «ОССОЙО ЮГ», яка полягає у неповерненні зерна АТ «ДПЗКУ» після травня 2024 року, що призвело до виникнення природних втрат зерна за час такого протиправного притримання з боку ТОВ «ОССОЙО ЮГ», не може бути підставою для звільнення ТОВ «ОССОЙО ЮГ» від повного та належного виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання.
Позивач зазначив, що питання зменшення маси кукурудзи за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки, та природного убутку, на що йде посилання заявника, відповідно до поданої ним заяви до суду, не було предметом судового розгляду при прийнятті рішення Господарським судом Одеської області у даній справі, такі доводи та твердження не було зазначено суду, та відповідно, судом оцінки вказаним обставинам заявника під час винесення рішення у даній справі не надавалось.
Позивач вказав, що ТОВ «ОССОЙО ЮГ» не оскаржувало рішення Господарського суду Одеської області від 27 січня 2025 року у справі №916/3547/24 в частині визначення обсягу зерна, яке підлягає поверненню АТ «ДПЗКУ».
Позивач зазначив, що у своїй заяві про роз`яснення рішення ТОВ «ОССОЙО ЮГ» фактично просить суд змінити резолютивну частину рішення шляхом внесення нових даних, які не були предметом розгляду справи. При цьому, заявлена первісним відповідачем вимога про роз`яснення рішення суду не стосується неточностей формулювань, не доводить неясність судового акта, а так само неможливість чи утруднення розуміння висловлених судом висновків.
Керуючись викладеним вище, позивач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ОССОЙО ЮГ» та залишити без змін ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення по справі №916/3547/24.
Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3547/24 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025.
На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/3547/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 30.01.2026; призначено справу №916/3547/24 до розгляду на 12.02.2026 о 14:00; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.
12.02.2026 у судовому засіданні прийняли участь представник Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» - адвокат Перевозник П.М. та представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» - адвокат Гудименко Ю.О.
Фактичні обставини, встановлені судом.
У серпні 2024 року Акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» звернулося до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ», у якій просить суд зобов`язати відповідача повернути 1194562 кг. кукурудзи 3 класу вартістю 14735736,19 грн. 
02.09.2024 до Господарського суду Одеської області Товариством з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» було подано зустрічну позовну заяву до Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про стягнення плати за фактичний час зберігання зернових (з 07.05.2024р. по 31.07.2024р. обидві дати включно) у розмірі 1052288,32 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 первісну позовну заяву Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволено повністю; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернути Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1 194 562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14 735 736,19 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» на користь Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн; зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» задоволено повністю; стягнуто з Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» плату за фактичний час зберігання зернових (з 07.05.2024 по 30.09.2024 обидві дати включно) у розмірі 1 799 916,89 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 599,01 грн.
26 лютого 2025 року на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 року було видано наказ про примусове виконання, за яким постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Баталіна С.С. від 14.03.2025 було відкрито виконавче провадження ВП №77523898.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» залишено без задоволення; рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 у справі №916/3547/24 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 24.09.2025 касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задоволено частково; постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.07.2025 та рішення Господарського суду Одеської області від 21.01.2025 у частині задоволення зустрічного позову в справі №916/3547/24 скасовано; справу №916/3547/24 у частині зустрічних позовних вимог передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.
19.11.2025 до Господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» надійшла заява про роз`яснення рішення суду по справі №916/3547/24.
В обґрунтування поданої заяви, первісним відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» було зазначено, що у процесі виконання зазначеного рішення суду стало зрозуміло, що учасники виконавчого провадження неоднозначно його розуміють, що створює перешкоди у завершенні виконавчого провадження.
За поясненнями заявника, відповідно до рішення суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ», як зерновий склад мало повернути Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України», як поклажодавцю раніше прийняте на зберігання зерно кукурудзи 3-го класу. Зерно зі зберігання не може бути повернуто без урахування його природних властивостей, оскільки це б суперечило самому закону природи. Природними властивостями зерна є якісні показники. Показниками, які впливають на масу зерна до повернення є вологість та сміттєва домішка, а також природний убуток в масі, який залежить від строку та типу зберігання. Тобто природні властивості зерна свідчать про те, що його повернення зі зберігання має відбуватися з урахуванням убутку в масі за рахунок зменшення вологості та сміттєвої домішки та природного убутку. Таким чином, зменшення фізичної маси зерна за рахунок зменшення вологості та засміченості (смітна домішка) є природною властивістю зерна кукурудзи 3-го класу. Таке зменшення маси зерна не є втратою або нестачею, а є закономірним процесом зміни природних властивостей.
Заявник зазначав, що зерновий склад жодним чином не може вплинути на природні втрати, оскільки вони пов`язані з біологічними процесами в середині зернини і залежать від строку та типу зберігання.
Як вказував заявник, відповідно до актів, Поклажодавець підтвердив та погодив (про що свідчить підпис уповноваженого представника Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» та печатка товариства) не лише масу прийнятого та відвантаженого зерна з середньозваженими показниками, а й сам факт нарахування убутку в масі за рахунок покращення якості (вологості та сміттєвої домішки) та природного убутку.
Всього убуток в масі по двох дільницях на 23.06.2023 склав 160 365 кілограм, а кількість зерна до відвантаження склала 1 042 250 кг.
Також, додатково заявником було зазначено, що зерновий склад не міг списати погоджений сторонами убуток в масі у 2023 році, оскільки відповідно до п. 1.10 Розділу VIII Інструкції 661 списання убутку зерна і продукції (в тому числі побічних продуктів) за рахунок покращення якості і норм убутку при зберіганні до складання та затвердження акта зачистки не допускається. Це означає, що лише після видачі всієї партії зерна та зачистки партії зерна у Зернового складу є право та можливість списати убуток в масі від покращення якості та нормативний убуток. Тому зерновий склад і надалі продовжував обліковувати зерно за заліковою масою залишку, яка становила: Для дільниці № 1 – 109667 кг., що дорівнює: 1890 кг (до відвантаження) + 115845 кг (убуток в масі на дату) - 8068 кг (убуток з ваги від сушіння). Для дільниці № 2 – 1084 900 кг, що дорівнює: 1 040 380 кг (до відвантаження) + 44 520 кг (убуток в масі на дату).
Як зазначав, заявник, строк дії Договору та граничний строк зберігання зерна закінчилися 31.10.2023 та починаючи з 01.11.2023 відносини між сторонами регулюються виключно чинним законодавством України. Це встановлено судами при розгляді справи №916/3547/24 та не заперечувалося сторонами. Поклажодавець не забрав зерно після закінчення строку дії Договору, тобто фактично вважав можливим його зберігання без відповідного правочину, як встановлено Верховним судом у Постанові від 24.09.2025 у справі №916/3547/24.
За посиланням заявника, після повернення усієї партії зерна, комісія провела зачистку у встановленому порядку, перевірила причини зменшення фізичної ваги зерна та встановила, що таке зменшення відбулося за рахунок покращення якості в межах допустимих відхилень по вологості та засміченості під час проведення технологічних операцій із зерном (Сушіння, очищення, зберігання, приймання, відвантаження) та природних втрат. Актами зачистки підтверджено, що повернутий Зерновим складом убуток у масі не перевищує допустимий за формулами, а навпаки є менший.
За твердженнями заявника, у період з 28.08.2025 по 04.11.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернуло Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1194562 кілограм кукурудзи 3-го класу 2021: 996671 кілограм у фізичній масі, що підтверджується наданими виконавцю звітами за 28.08.2025, 29.08.2025, 01.09.2025-03.09.2025, 20.10.2025, 21.10.2025, 22.10.2025, 23.10.2025, 24.10.2025, 29.10.2025, 30.10.2025, 31.10.2025, 04.11.2025 та доданими до них документами. 197 891 кілограм за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки та природного убутку, що підтверджується наданим виконавцю звітом від 05.11.2025 та доданими до нього документами.
Однак, як зазначає суду заявник, стягувач вважає, що рішення не виконано в повному обсязі, тому приватний виконавець не може закрити виконавче провадження.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» просило роз`яснити, чи є повним та належним виконанням рішення Господарського суду Одеської області №916/3547/24 повернення Боржником Стягувачу 996 671 кілограм кукурудзи з врахуванням убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки, та нормативного убутку, замість визначених Рішенням суду 1194562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14 735 736,19 грн.
28.11.2025 до Господарського суду Одеської області від представника Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшли пояснення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» про роз`яснення рішення суду.
Первісний позивач зазначив, що зменшення маси зерна, яке підлягає поверненню поклажодавцю, за рахунок пониження вологості, смітної домішки та природного убутку після дати, коли у зернового складу виник обов`язок повернення зерна, є безпідставним.
За поясненнями первісного позивача, заява фактично спрямована не на роз`яснення рішення суду, а на встановлення факту його виконання.
На думку первісного позивача, з урахуванням приписів ч.2 ст.245 ГПК України, заява ТОВ «ОССОЙО ЮГ» про роз`яснення рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025 р. у справі №916/3547/24 задоволенню не підлягає.
Мотивувальна частина.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.
За приписами ст. 245 ГПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового документа, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз`яснюючи судове рішення, суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до суті рішення та не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових відомостей, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу та порядку його виконання, суд відмовляє у роз`ясненні рішення.
Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають ті рішення, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України «Про виконавче провадження».
Крім того, Верховний Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що в силу приписів частини другої статті 245 Господарського процесуального кодексу України роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження". Подібна за змістом правова позиція є сталою та послідовною викладалася, зокрема, Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09.07.2018 у справі № 911/2050/16, від 10.07.2018 у справі № 461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі № 638/11634/17, від 18.06.2019 у справі № 903/922/17, від 06.10.2020 у справі № 233/3676/19, Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду у постановах від 19.06.2023 у справі № 925/632/19 та від 06.07.2022 у справі № 904/766/21.
Виходячи зі змісту статті 245 Господарського процесуального кодексу України, роз`яснення судового рішення – це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму ВГС України за №6 “Про судове рішення”, здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Відповідно до абз. 1, 3 п. 10 постанови пленуму Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України” від 17.10.2012 № 9 у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення або зміст наказу є незрозумілими, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення такого рішення чи змісту документа. В ухвалі про роз`яснення судових рішень господарський суд не може визначати порядок та умови здійснення виконавчого провадження.
Отже, суд роз`яснює суть судового рішення (ухвали), якщо воно є незрозумілим для суб`єкта, якому надано право звернення за відповідним роз`ясненням. При цьому, необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння судового рішення (ухвали) з метою його виконання.
Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду у постановах: від 01.08.2018 у справі №904/7739/15, від 28.02.2018 у справі №910/12754/14, від 17.12.2018 у справі №924/1389/13, від 01.11.2018 у справі №920/342/17.
Отже, роз`яснення рішення, ухвали - це викладення рішення (ухвали) у більш ясній і зрозумілій формі.
Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення, про що виноситься ухвала. Отже, роз`яснення судового рішення спрямоване на його викладення у більш зрозумілій формі та здійснюється господарським судом без зміни його змісту та в межах тих питань, які були предметом судового розгляду (аналогічний висновок міститься у п. 4.2.2 постанови Верховного Суду від 16.11.2018 у справі №910/10916/16).
Отже, для задоволення заяви про роз`яснення рішення необхідним є виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого рішення суду, а також залишення судом без змін суті рішення.
При цьому роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення, а не засобом визначення дій, спрямованих на досягнення кінцевого результату у справі, визначеному в резолютивній частині рішення суду.
Беручи до уваги зазначене, здійснюючи роз`яснення судового рішення у справі, суд тим самим усуває неясності цього судового рішення, опираючись на норми законодавства та фактичні обставини справи, які були застосовані судом при винесенні такого рішення.
Поряд з тим правове обґрунтування прийняття рішення судом, що зазначається у мотивувальній частині рішення, та правові наслідки, пов`язані з виконанням судового рішення, не можуть бути предметом роз`яснення відповідно до вимог ст. 245 ГПК України у чинній редакції. Роз`яснення ж порядку застосування норм законодавства в розумінні наведених статей закону, виходячи з приписів цих норм, теж не допускається.
Господарський процес є різновидом юридичної діяльності, яку регулюють норми господарського процесуального права, тобто встановлена нормами процесуального права форма діяльності господарських судів, яка спрямована на захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів суб`єктів господарювання.
Предметом господарського процесу як форми діяльності суду є господарські спори або інші справи, віднесені до компетенції господарських судів Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами. Установлений нормами господарського процесуального права порядок порушення процесу, підготовки справи до розгляду, розгляду й вирішення справ, оскарження і перегляду рішень господарського суду, а також виконання рішень господарського суду, є процесуальною формою.
В господарському процесі суд, сторони, інші учасники можуть здійснювати ті дії, які передбачені господарськими процесуальними нормами. Роль і значення процесуальної форми полягає в тому, щоби забезпечити захист існуючих прав суб`єктів господарювання та гарантувати винесення законних і обґрунтованих рішень.
Господарський процес являє собою єдність процесуальних прав і обов`язків господарського суду, сторін та інших учасників процесу. Процесуальна форма є нормативно встановленим порядком здійснення правосуддя.
Здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків повинно відбуватися згідно з порядком, встановленим господарським процесуальним законодавством.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 169 ГПК України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
У відповідності до ст. 170 ГПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема зміст питання, яке має бути розглянуте судом, та прохання заявника.
Відтак, відповідно до вищезазначених положень Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до суду реалізується шляхом подання стороною відповідних заяв та викладення у заявах змісту вимог які сторона просить задовольнити.
При цьому, згідно з положеннями ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.
Як було встановлено вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» просило надати роз`яснення винесеного судового рішення щодо того, чи є повним та належним виконанням рішення суду повернення 1194562 кілограм кукурудзи 3-го класу у фізичній масі 996671 кілограм та 197891 кілограм за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки, та природного убутку.
В свою чергу, питання зменшення маси кукурудзи за рахунок убутку в масі від зменшення вологості та сміттєвої домішки, та природного убутку, на що йде посилання заявника, відповідно до поданої ним заяви до суду, не було предметом судового розгляду при прийнятті рішення Господарським судом Одеської області у даній справі.
Дані доводи та твердження апелянта не було зазначено під час розгляду справи по суті, та відповідно, судом оцінки вказаним обставинам заявника під час винесення рішення у даній справі не надавалось.
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» не оскаржувало рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2025, яким окрім іншого, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ОССОЙО ЮГ» повернути Акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» 1 194 562 кг кукурудзи 3 класу вартістю 14 735 736,19 грн
Дані обставини свідчать про згоду апелянта зі змістом рішення у даній справі.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлена первісним відповідачем вимога про роз`яснення рішення суду не стосується неточностей формулювань, не доводить неясність судового акта, а так само неможливість чи утруднення розуміння висловлених судом висновків.
В той же час, при роз`ясненні рішення суду не можуть бути внесені до нього нові дані, зокрема інформацію щодо убутку в масі кукурудзи, яка на переконання апелянта має бути врахована при виконанні даного рішення.
У відповідності до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Колегія суддів при прийнятті цієї постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicatа можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у цій справі скаржник не зазначив й не обґрунтував.
Як вірно вказав суд першої інстанції, викладені у заяві питання фактично полягають не у наданні роз`яснення, що стосується змісту прийнятого судом рішення у справі, а зводяться до необхідності надання консультацій і роз`яснень з правових питань щодо порядку виконання рішення, що не може бути підставою для роз`яснення рішення, тобто заявник просить роз`яснити те, що знаходиться поза судовим рішенням, про роз`яснення якого подано заяву.
До повноважень судів України не належить надання відповідей на запитання учасників провадження, оскільки, висновки, зроблені судом в ході розгляду справи, викладаються у судовому рішенні, яке є обов`язковим до виконання на всій території України. 
Питання про зміну змісту рішення або про внесення до його змісту нових даних, або про зміну чи доповнення мотивів прийняття рішення, або про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, не підлягають вирішенню за правилами, встановленими статтею 245 Господарського процесуального кодексу України.
Адже такі питання мають вирішуватися або шляхом оскарження рішення по суті справи, або на стадії виконання такого рішення у визначених законом випадках.
З огляду на викладене вище, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю “ОССОЙО ЮГ” від 19.11.2025 вх. № ГСОО 2-1805/25 про роз`яснення судового рішення по справі №916/3547/24 має бути залишена без задоволення.
Доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Висновки апеляційного господарського суду.
Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Будь-яких підстав для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24, за результатами її апеляційного перегляду, колегією суддів не встановлено.
За вказаних обставин оскаржувана ухвала Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “ОССОЙО ЮГ” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24 – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 03.12.2025 про відмову у роз`ясненні судового рішення по справі №916/3547/24 – залишити без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, не підлягає оскарженню до Верховного Суду відповідно до вимог п. 20 ч. 1 ст. 255 та п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 20.02.2026.

Головуючий суддя К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран