ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
17.02.2026	м. Суми	Справа № 920/1684/25	
Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/1684/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕРИНІВСЬКЕ»
(вул. Центральна, буд. 98, с. Катеринівка, Шосткинський район, 
Сумська область, 41443, код ЄДРПОУ 34171762)
до відповідача: Інституту луб`яних культур Національної академії аграрних 
наук України (вул. Терещенків, буд. 45, м. Глухів, Шосткинський район,
Сумська область, 41400, код ЄДРПОУ 00497845)
про стягнення 720 000 грн 00 коп.,

Суть спору. 15.12.2025 позивач звернувся до суду з позовом, відповідно до вимог якого просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 720 000 грн 00 коп. за Договором про закупівлю послуг за державні кошти №01-05/2 від 01.05.2023, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2025, справу призначено до розгляду судді Джепі Ю.А.
Згідно з розпорядженням керівника апарату Господарського суду Сумської області від 18.12.2025 №920/1684/25 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи», відповідно до пункту 2.3.43 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 920/1684/25. Обґрунтування призначення проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: згідно рішення зборів суддів Господарського суду Сумської області від 18.12.2025 № 25, з метою запобігання порушення процесуальних строків, у зв`язку з призначенням судді Джепи Ю.А. на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду (Указ Президента України від 13.12.2025 № 934/2025 «Про призначення судді») та відрахуванням 17.12.2025 судді Джепи Ю.А. зі штату Господарського суду Сумської області (наказ голови суду від 16.12.2025 № 18), справа № 920/1684/25 підлягає повторному автоматизованому розподілу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.
Ухвалою суду від 18.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1684/25; встановлено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
06.01.2026 до суду відповідачем надано до суду заяву (вх.№50/26) про визнання позову в повному обсязі, відповідно до змісту якої Інститут луб`яних культур Національної академії аграрних наук України підтверджує факт укладення між позивачем та відповідачем Договору про закупівлю послуг за державні кошти №01-05/2 від 01.05.2023 на виконання якого Товариство з обмеженою відповідальністю «КАТЕРИНІВСЬКЕ» належним чином надано Відповідачу послуги, що підтверджується Актом прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) №14 від 30.06.2023 на суму 720 000 грн 00 коп. Окрім цього, відповідач не заперечує щодо суми основного боргу та визнає суму позовних вимог, заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «КАТЕРИНІВСЬКЕ» у справі №920/1684/25, у повному обсязі.
Згідно із статтею 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до частин першої – четвертої статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.
Між Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕРИНІВСЬКЕ» (далі- ТОВ «КАТЕРИНІВСЬКЕ», Виконавець, Позивач) та Інституту луб`яних культур Національної академії аграрних наук України (далі – Замовник, Відповідач) укладено Договір закупівлю послуг за державні кошти № 01-05/2 від 01.05.2023 (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги: Оренда сільськогосподарської техніки з оператором (Дискування) за ДК 021:2015 (CPV) – 77110000-4 Послуги, пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплати їх вартість у строки визначені в п. 4.1. цього Договору.
Найменування послуг, кількість та ціна визначенні в Специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2. Договору).
Згідно з п. 2.1. Договору Виконавець повинен надати Замовнику послуги, якість яких відповідає стандартам, технічним умовам та/або вимогам, що застосовується до такого виду послуг. 
Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. ціна цього Договору становить 720000,00 грн. (сімсот двадцять тисяч грн. 00 коп.), в т. ч. ПДВ 120000,00 грн.(сто двадцять тисяч грн. 00 коп.) та може бути зменшена за взаємною згодою Сторін шляхом укладання додаткової угоди, та обсяги закупівлі Послуг можуть бути зменшені зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. 
Пунктами 4.1., 4.2. Договору Замовник здійснює оплату після надання послуг згідно з актом про приймання-передачі послуг, з дня складання акта впродовж 240 (двісті сорок) календарних днів. Оплата здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, за безготівковим розрахунком, шляхом їх перерахування з рахунку, відкритому Замовником в Державній казначейській службі України у м.Києві.
Відповідно до підпунктів 6.1.1. та 6.3.1. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити за надані послуги, тоді як Виконавець зобов`язаний надати послуги у відповідності до умов цього Договору, законодавства, нормативних актів.
Відповідно до пункту 10.1. Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2023 р., але в будь якому разі до повного виконання Сторонами, своїх зобов`язань.
Пунктом 11.1. Договору встановлено, що невід`ємною частиною цього Договору є специфікація (Додаток №1 до Договору).
Відповідно до погодженої Сторонами Специфікації (Додаток №1 до Договору) Виконавець зобов`язаний надати Замовнику послуги: Оренда сільськогосподарської техніки з оператором (Дискування) у кількості 600 га на загальну суму 720000,00 грн у т.ч. ПДВ 120000,00 грн.
На виконання умов Договору Позивачем виконано роботи (надано послуги): Оренда сільськогосподарської техніки з оператором (Дискування) у кількості 600 га на загальну суму 720000,00 грн у тому числі ПДВ 120000,00 коп. Відповідачу, що підтверджується підписаним Сторонами без зауважень Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №14 від 30.06.2023 та виставленим Виконавцем Рахунком №14 від 30.06.2023 на суму 720000,00 грн (а.с. 9-10).
Водночас, як стверджує Позивач, Відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконав, оплату за виконану роботу (надані послуги) у встановлені Договором строки не здійснив.
19.11.2025 Позивачем на адресу Відповідача направлено претензію №52 від 18.11.2025 щодо невиконання умов Договору з вимогою у встановлений строк сплатити суму заборгованості на користь ТОВ «КАТЕРИНІВСЬКЕ» (а.с.11-13).
Поряд з цим, матеріали справи не містять відповіді Інституту луб`яних культур Національної академії аграрних наук України на вищевказану претензію та/або виконання її вимог.
Таким чином, в обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що Відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та всупереч умовам укладеного між Сторонами Договору не здійснив повної та своєчасної оплати за виконану Позивачем роботу (надані послуги), у зв`язку з чим ТОВ «КАТЕРИНІВСЬКЕ» було вимушене звернутися до суду з цим позовом про стягнення з Відповідача на свою користь суми основного боргу у розмірі 720000,00 грн за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 01-05/2 від 01.05.2023.
Вирішуючи спір у даній справі суд керується наступним:
Згідно статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Так, судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.
Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 905 ЦК України, строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Так, судом встановлено, що Позивачем на виконання умов Договору належним чином надано Відповідачу послуги з Оренди сільськогосподарської техніки з оператором (Дискування) у кількості 600 га на загальну суму 720000,00 грн, у тому числі ПДВ 120000,00 коп., що підтверджується підписаним Сторонами без зауважень Актом прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №14 від 30.06.2023.
Водночас, Відповідачем належним чином свої зобов`язання зі сплати вартості наданих послуг у розмірі 720000,00 грн у строки, визначені Договором, не виконано.
Таким чином, з огляду на зазначене, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні та Відповідачем не надані суду у відповідності до вимог ст. 73, 74 ГПК України докази, які б свідчили про оплату Інститутом луб`яних культур Національної академії аграрних наук України наданих йому ТОВ «КАТЕРИНІВСЬКЕ» послуг на суму 720000,00 грн у строки, визначені Договором, беручи до уваги визнання позову Відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості з оплати виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 01-05/2 від 01.05.2023 у розмірі 720000,00 грн є доведеними та обґрунтованими.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, та достовірними доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним.
Пунктом 2 ч.1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами ч.1ст.130 ГПК України, яка кореспондується зі змістом ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Позивачем при зверненні з позовом сплачено 10 800,00 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №5193 від 11.12.2025.
Враховуючи задоволення судом позовних вимог та визнання позову Відповідачем до початку розгляду справи по суті, Позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків від судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 5 400 грн 00 коп., на підставі ч. 1ст. 130 ГПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
В іншій частині у розмірі 5 400 грн 00 коп. судовий збір покладається на Відповідача відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України.
Керуючись статтями 2, 123, 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕРИНІВСЬКЕ» до Інституту луб`яних культур Національної академії аграрних наук України про стягнення 720 000 грн 00 коп. – задовольнити повністю.
2. Стягнути з Інституту луб`яних культур Національної академії аграрних наук України (вул. Терещенків, буд. 45, м. Глухів, Шосткинський район, Сумська область, 41400, код ЄДРПОУ 00497845) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕРИНІВСЬКЕ» (вул. Центральна, буд. 98, с. Катеринівка, Шосткинський район, Сумська область, 41443, код ЄДРПОУ 34171762) 720 000 (сімсот двадцять тисяч) грн 00 коп. заборгованості за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 01-05/2 від 01.05.2023, а також 5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
3. Повернути з Державного бюджету України (Сумська міська отг22030101, код ЄДРПОУ 37970404, МФО - 899998, р/р UA868999980313181206083018540, код класифікації доходів бюджету 22030101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАТЕРИНІВСЬКЕ» (вул. Центральна, буд. 98, с. Катеринівка, Шосткинський район, Сумська область, 41443, код ЄДРПОУ 34171762) 50% судового збору в розмірі 5 400 (п`ять тисяч чотириста) грн. 00 коп., сплаченого відповідно до платіжної інструкції №5193 від 11.12.2025.
4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 17.02.2026.

Суддя	С.В. Заєць