КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2026 року Київ № 320/15542/26
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Скрипки І.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження заяву Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків на підставі пункту 2 частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України,
в с т а н о в и в:
до Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у м. Києві із заявою, в якій просило підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» (код 33629537).
Обґрунтовуючи подану заяву, податковий орган зазначає, що на підставі наказу та направлень інспектори Головного управління ДПС у м. Києві прибули для проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» за період з 01.01.2019 по дату завершення. Директору були пред`явлені направлення на проведення перевірки та попереджено про відповідальність за перешкоджання посадовим особам контролюючого органу у проведенні перевірки. Однак, посадові особи податкового органу допущені до перевірки не були, що зафіксовано у відповідному акті від 09.04.2026. Враховуючи недопуск до проведення перевірки, ГУ ДПС у м. Києві на підставі підпункту 94.6.1 пункту 94.6 статті 94 ПК України прийняло рішення про застосування адміністративного арешту, яке на підставі вказаної норми має бути перевірена судом.
14.04.2026 відповідач подав до суду заперечення проти заяви, у яких зазначив, що посадові особи податкового органу дійсно не були допущені до проведення перевірки. Вважають, що у цьому випадку недопуск був правомірним. Станом на дату виходу контролюючого органу на перевірку ТОВ «Київщина-Житло» не перебувало у стані реорганізації, ліквідації чи припинення, тому підстави для призначення перевірки на підставі підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України були відсутні. Вказали, що створення нової юридичної особи шляхом виділу не підпадає під реорганізацію та було завершено ще у 2021 році. Зазначене, на думку відповідача, свідчить про те, що наказ на проведення перевірки виданий поза межами повноважень контролюючого органу і, відповідно, є незаконним. Відповідач наголошує, що податковий орган не мав підстав для проведення перевірки. ТОВ «Київщина-Житло» вважає, що відмова у допуску до перевірки була правомірною з тієї підстави, що наказ не містив законної підстави для її проведення. Окрім того, направлення на перевірку, що були пред`явлені посадовими особами контролюючого органу, складені із помилками у даті їх видачі, оскільки перевірка мала б бути проведена 09.04.2026, а направлення датовані 2025 роком. На переконання відповідача, контролюючий орган допустив порушення строку проведення перевірки, оскільки з часу виділу з товариства іншої юридичної особи у 2021 році минуло більше, ніж 1095 днів. 
10.04.2026 заява надійшла через підсистему ЄСІТС «Електронного суду», яка зареєстрована 13.04.2026 вх. № 16134.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2026 вказану позовну заяву розподілено судді Скрипці І.М. та передано до сектору судді 13.04.2026.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Призначено судове засідання по розгляду заяви на 14 квітня 2026 року о 14:00 год. в приміщенні Київського окружного адміністративного суду (адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 1-й під`їзд, 6-й поверх).
У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та просила задовольнити, посилаючись на дотримання контролюючим органом вимог податкового законодавства. Навела аналогічні доводи щодо обґрунтованості поданої заяви, які містяться у самій заяві та викладені судом в описовій частині рішення. Зазначала про правомірність проведення перевіри, підставою якої слугувала реорганізація товариства відповідача, розпочата у 2021 році, з урахуванням зупинення проведення перевірок у відповідний період. Стверджувала про механічну помилку у році направлень про перевірку, що вбачається із решти документів, і не впливає на законність її проведення.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» у судовому засіданні заперечував проти підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна товариства та навів доводи, які аналогічні тим, що викладені у запереченнях. Стверджував про оформлення документів, які дають право на проведення перевірки, із порушенням законодавства. Звертав увагу, що на цей час підстави, зазначеної у наказі податкового органу, для перевірки товариства немає, оскільки реорганізація (виділ) мала місце у 2021 році, а наразі процедура реорганізації не відбувається, тобто відсутні відповідні підстави і подія. Наголошував на помилці у зазначенні ЄДРПОУ ТОВ «Київщина-Житло» у заяві про обґрунтованість адміністративного арешту і у прохальній частині такої заяви. Звернув увагу, що у відповідному рішенні про застосування адміністративного арешту йдеться лише про факт недопуску, однак підставою для арешту є не сама по собі відмова від проведення перевірки, а ще і наявність саме законних підстав для її проведення. 
Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Наказом Головного управління ДПС у м. Києві від 07.04.2026 №2241-п призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Київщина-Житло» з 09.04.2026 по дату завершення перевірки, тривалістю 5 робочих днів.
Перевірка призначена відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, пункту 2 частини першої статті 13 розділу IV, статті 25 розділу VI Закону України від 08 липня 2010 року № 2404-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціально страхування», розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, внесеними Законом України від 30 червня 2023 року № 3219-ІX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнною стану». 
Мета перевірки: дотримання вимог законодавства за період з 01.01.2019 по дату завершення перевірки, валютного за період з 01.01.2019 по дату завершення перевірки, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по дату завершення перевірки та іншого законодавства за відповідний період.
Підстава: доповідна записка управління податкового аудиту інших податків та категорій платників від 01.04.2026 № 1995/26-15-07-03-02-11.
За змістом доповідної записки від 10.04.2026 №2258/26-15-07-03-02-11 управлінням податкового аудиту інших податків та категорій платників повідомлено про відмову ТОВ «Київщина-Житло» у допуску осіб контролюючого органу до проведення перевірки.
Відповідно до направлень на перевірку від 09.04.2025 № 7604/26-15-07-03-02-20, № 7603/26-15-07-03-02-20 Світлана Івановська, головний державний інспектор відділу перевірок суб?єктів господарювання у зв?язку з припиненням юридичних осіб сфери матеріального виробництва управління податкового аудиту інших податків та категорій платників Головного управління ДПС у м. Києві та Наталія Яремова, головний державний інспектор відділу перевірок суб?єктів господарювання у зв?язку з припиненням юридичних осіб матеріального податкового аудиту інших податків та категорій платників Головного управління ДПС у м. Києві о 12:51 прибули для проведення документальної позапланової виїзної перевірки за період з 01.01.2019 по дату завершення перевірки за податковою адресою ТОВ «Київщина-Житло». 
Прибувши на перевірку, посадові особи контролюючого органу пред`явили генеральному директору товариства ОСОБА_1 направлення на проведення перевірки від 09.04.2025 № 7603/26-15-07-03-02-20, 7604/26-15-07-03-02-20, та службові посвідчення.
Однак, у допуску до проведення перевірки генеральний директор товариства відмовив, що підтверджується повідомленням про недопуск до перевірки та складено акт від 09.04.2026 № 3012/Ж6/26-15-07-03-02-23.
Рішенням Головного управління ДПС у м. Києві № 1/26-15-07-03-02 від 10.04.2026 застосовано умовний адміністративний арешт майна ТОВ «Київщина-Житло» (ЄДРПОУ 33629567) за адресою: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 67-Б, та іншими адресами за якими ТОВ «Київщина-Житло» здійснює фінансово-господарську діяльність.
Названі документи, які складені контролюючим органом направлені відповідачу засобами поштового зв`язку листом з оголошеною цінністю 10.04.2026, що підтверджується чеком АТ «Укрпошта», описом вкладення та повідомленням.
Обґрунтовуючи відсутність підстав для проведення перевірки, відповідач надає:
- протокол засновників установчих зборів засновників (учасників) №1 ТОВ «ТП «Базис-Груп» від 12.07.2021, яким розглядалось питання створення цього товариства і розмір у Статутному капіталі ТОВ «Київщина-Житло», як засновника, склав 97,22%;
- протокол засновників установчих зборів засновників (учасників) №1 ТОВ «ТП «Гранд-Офіс» від 26.07.2021, яким розглядалось питання створення цього товариства і розмір у Статутному капіталі ТОВ «Київщина-Житло», як засновника, склав 97,22%;
- протокол засновників установчих зборів засновників (учасників) №1 ТОВ «ТП «Гарант-Груп» від 08.11.2021, яким розглядалось питання створення цього товариства і розмір у Статутному капіталі ТОВ «Київщина-Житло», як засновника, склав 97,22%;
- протокол засновників установчих зборів засновників (учасників) №1 ТОВ «ТП «Базис-Центр» від 23.11.2021, яким розглядалось питання створення цього товариства і розмір у Статутному капіталі ТОВ «Київщина-Житло», як засновника, склав 97,22%;
- протокол загальних зборів учасників ТОВ «Київщина-Житло» від 12.07.2021 про затвердження розподільчого балансу Товариства у зв`язку із виділом з Товариства нових юридичних осіб: ТОВ «ТП «Вектор-Плюс» та ТОВ «ТП «Базис-Груп», про передачу на баланс цих товариств згідно із розподільчим балансом майна;
- акти передачі-приймання активів з балансу ТОВ «Київщина-Житло».
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із такого.
За правилами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом (пункт 94.1).
Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, що платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3 пункту 94.2).
Як встановлено судом, підтверджується матеріалами та не спростовується відповідачем, посадові особи контролюючого органу прибули за адресою місця перевірки, пред`явили уповноваженій особі товариства направлення на проведення перевірки та службові посвідчення.
Разом із тим, до проведення перевірки допущені не були, що є підставою відповідно до підпункту 94.2.3. пункту 94.2. статті 94 Податкового кодексу України для накладення адміністративного арешту арешту майна платника податків.
Відповідач наголошує, що недопуск до перевірки був правомірним, оскільки підстава у наказі фактично була відсутня, а направлення містили помилку у даті їх видачі, що не тягне за собою відповідальність у вигляді накладення адміністративного арешту на майно.
Статтею 81 Податкового кодексу України передбачені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Так, як закріплено у пункті 81.1 названої статті, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
З огляду на зміст пункту 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, відмова у допуску контролюючого органу до проведення перевірки з підстав не передбачених абзацом п`ятим цього пункту не дозволяється.
У цьому спорі, посадові особи контролюючого органу не були допущені до перевірки, оскільки уповноважена особа товариства вважала, що підстава для проведення перевірки, яка зазначена у наказі, є незаконною і фактично неіснуючою на день призначення перевірки, а у даті направлень допущено помилку у даті, яка не співпадає із датою перевірки.
Суд зазначає, що підстава з якої контролюючий орган не було допущено до перевірки, не передбачена абзацом п`ятим пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, тому недопуск у даному випадку був неправомірним. 
Посилання відповідача на відсутність підстави для проведення перевірки на час її призначення, і взагалі її невідповідність підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України, оскільки виділ юридичної особи не є реорганізацією чи припиненням первісної юридичної особи, суд відхиляє з таких підстав.
Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, відповідних документів. У розумінні цієї норми, підстави для проведення перевірки, зазначені у наказі, мають відповідати тим, що передбачені Податковим кодексом України. У разі зазначення у наказі підстав не передбачених Податковим кодексом України, або ж таких, що прямо суперечать законодавству і не мають відношення до суб`єкта господарювання підданого перевірці, то у такому випадку, недопуск буде правомірним.
Суд вважає, що обставини наведені відповідачем з приводу того, що виділ нового товариства у 2021 році із ТОВ «Київщина-Житло» не підпадає під приписи підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, і саме з цих підстав перевірка є безпідставною, не може слугувати підставою для недопуску контролюючого органу до перевірки, адже допоки наказ не оскаржений суб`єктом господарювання і є діючим, обставини щодо відсутності підстави для проведення перевірки є припущенням і позицією, яка має бути підтверджена або спростована у судовому порядку.
Також суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Законодавець, закріпивши у підпункті 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 таку підставу для проведення документальної позапланової перевірки як початок процедури реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушення провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків, - на переконання суду, мав на меті проконтролювати дотримання вимог податкового законодавства відповідним платником у зв`язку із такими обставинами. При цьому, строк проведення перевірки регламентовано ПК України, на початок процедури реорганізації як такої діяв мораторій на проведення перевірки, тому суд не погоджується із доводами товариства про те, що станом на 09.04.2026 воно є діючою юридичною особою, а виділ у 2021 році не стосується правового стану товариства у 2026 році, наслідком чого є відстутність права проведення перевірки за названою підставою.
Так само, як і описка у даті направлення, не може бути самостійною підставою для відмови у допуску податкового органу до проведення перевірки, за наявності і пред`явлення наказу та посвідчень.
Суд наголошує, що відмінність однієї цифри у даті документа, у цьому випадку - направлення, яке до цього ж не є основним, є формальним недоліком і не свідчить про відсутність підстав для проведення перевірки.
Варто зауважити, що оцінка щодо правомірності наказу на проведення перевірки може бути надана у межах спору про оскарження такого наказу. У межах цього, надається перевірка обставинам недопуску посадових осіб до перевірки.
Відтак за відсутності очевидних ознак протиправності наказу на проведення перевірки, під що не підпадає обставина зазначена відповідачем, та за дотриманням контролюючим органом приписів статті 81 Податкового кодексу України в частині пред`явлення відповідного переліку документів, відмова у допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є неправомірною. 
Щодо недотримання строку проведення перевірки, то суд звертає увагу на приписи Податкового кодексу України.
Так, пунктом 102.1 статтею 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня.
Отже, з урахуванням приписів абзацу другого підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України щодо заборони до 1 серпня 2023 року податкових перевірок, строк 1095 днів з цієї дати ще не закінчився.
На переконання суду, твердження відповідача щодо того, що така підстава для перевірки як факт реорганізації має існувати саме на час її проведення є необґрунтованим, жодна норма такого припису не містить, тим більш, зважаючи на мораторій у відповідний період на проведення перевірок.
Суд відхиляє обґрунтування відповідача, як підставу для відмови у задоволенні заяви, щодо неправильного коду ЄДРПОУ товариства у прохальній частині заяви, оскільки ця обставина є опискою, тобто формальним недоліком, і не може бути підставою для відмови у підтвердженні умовного адміністративного арешту. 
Згідно із пунктом 94.5 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.
Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Пунктом 94.6 статті 94 Податкового кодексу України передбачено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: 94.6.1. платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.
За нормами пункту 94.10 статті 94 Податкового кодексу арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Відповідно до статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо: підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків (пункт другий частини першої статті 238).
Окремо суд зауважує, що припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з: 94.19.3. усуненням платником податків причин застосування адміністративного арешту; 94.19.7. прийняттям судом рішення про припинення адміністративного арешту.
Таким чином, підтвердження адміністративного арешту може бути припинено за наявності відповідних підстав, що не тягне за собою критичних наслідків для суб`єкта господарювання.
Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що застосований до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» умовний адміністративний арешт майна є обґрунтованим і підлягає підтвердженню. 
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 283, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
заяву Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011; місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» (код ЄДРПОУ: 33629567; місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 67-Б) про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків на підставі пункту 2 частини першої статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України - задовольнити.
Підтвердити обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Київщина-Житло» (код ЄДРПОУ: 33629567).
Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти з дня його проголошення.

Суддя Скрипка І.М.