Справа № 159/526/26
Провадження № 2-а/159/32/26

КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
45008, м. Ковель, вул. Незалежності, 15, тел.: (03352) 5-90-66, 
e-mail:inbox@kv.vl.court.gov.ua, веб-адреса: http://court.gov.ua/sud0306/
______________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року	м.Ковель	

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі
головуючого судді - Смалюха Р.Я.,
за участю:
секретаря судового засідання -    Клевецької О.М.,
позивача -       не з`явився,
відповідач -       не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.01.2026 у Ковельському відділі державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України він дізнався про існування постанови № 5306, згідно якої 10.11.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_3 відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, на якій позивач присутній не був. Згідно вказаної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн (далі – оскаржувана постанова).
Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, просить постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №5306 від 10.11.2025 - скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП закрити.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Представником ІНФОРМАЦІЯ_5 подано пояснення на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив, просив у їх задоволенні відмовити. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що позивач є військовозобов`язаним, згідно висновку ВЛК від 02.08.2022 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. На підставі Закону України «Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» ОСОБА_1 зобов`язаний був до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, а тому повинен був з`являтися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений строк та пройти медичний огляд. 
Керуючись статтями 235, 251 КУпАП, вважає оскаржувану постанову законною, а позовні вимоги безпідставними.

03.02.2026 ухвалою суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), залучив до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – ІНФОРМАЦІЯ_2 , витребував у третьої особи докази, справу призначив до судового розгляду на 11.02.2026.
09.02.2026 представник ІНФОРМАЦІЯ_5 подав суду, за допомогою системи «Електронний суд», пояснення на позовну заяву та витребувані судом докази, просив проводити розгляд справи їх його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи.
11.02.2026 у судовому засіданні головуючий у справі розкрив сторонам інформацію, яка на його думку може мати значення під час вирішення питання, щодо дотримання об`єктивного критерію неупередженості суду у цьому судовому процесі.
Позивач висловив довіру суду, відводів не заявив, просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з тим, що він не отримував пояснення третьої особи, які були скеровані до суду, просив надати вказані письмові пояснення для ознайомлення.
11.02.2026 судове засідання було відкладено на 25.02.2026 за клопотанням позивача для надання заперечень з врахуванням пояснень третьої особи.
16.02.2026 до суду надійшла відповідь позивача на пояснення третьої особи у якій він звертає увагу суду на сплив строку притягнення його до адміністративної відповідальності на день прийняття оскаржуваної постанови.
25.02.2026 в судове засідання учасники справи не прибули, хоча належно повідомлялись про час, дату і місце його проведення. 
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явилися, суд вважає з можливе розглянути справу по суті за відсутності сторін.
У судовому засіданні 25.02.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи.
Вивчивши матеріали справи доводи та пояснення учасників справи суд встановив такі обставини.
Копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 від 04.01.2017 підтверджується, що позивач є громадянином України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Обліковою карткою з картотеки спеціального військового обліку підтверджується, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата останньої ВЛК - 02.08.2022, висновок – обмежено придатний у воєнний час. Взятий на військовий облік в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 28.10.2025, картотека спеціального військового обліку.
Тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного №535/22 від 05.04.2022 підтверджується, що позивач є військовозобов`язаний, та з 02.08.2022 перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 .
28.10.2025 старший інспектор відділення рекрутингу ІНФОРМАЦІЯ_5 склав на ОСОБА_1 протокол №5306 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідно до якого 28.10.2025 о 23.20 год. у ІНФОРМАЦІЯ_3 під час дії особливого періоду було встановлено через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», що громадянин України віком від 25 до 60 років ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатним до військової служби до набрання чинності. Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року Ме 3621- ІХ (не будучи визнаним в установленому порядку особою з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим не виконав вимоги пункт 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року № 3621- ІХ не зазначено, що громадяни України віком віл 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Розгляд справи призначений на 14.30 год 10.11.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивачу роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП під підпис. Зауважень до протоколу позивач у ньому не зазначив. У протоколі зазначено, що позивач відмовився від підписання протоколу, про що зроблено відмітку особою, яка склала протокол.
10.11.2025 начальник ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняв постанову № 5306, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. Постанова обґрунтована тим, що 28.10.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_3 під час дії особливого періоду було встановлено через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», що громадянин України віком від 25 до 60 років ОСОБА_1 був визнаний обмежено придатним до військової служби до набрання чинності. Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року Ме 3621- ІХ (не будучи визнаним в установленому порядку особою з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом до 5 червня 2025 року не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим не виконав вимоги пункт 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року № 3621- ІХ не зазначено, що громадяни України віком віл 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Копією виписки із медичної картки стаціонарного хворого №14992-2054 стверджується, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 07.11.2025 по 14.11.2025, ургентне направлення, здійснювались хірургічні операції – електрокардіограма, взяття крові для діагностики, оральний шлях введення фармакологічного засобу, внутрішньовенне введення фармакологічного засобу. Суд не надає оцінки зазначеним хірургічним операціям, оскільки вони не стосуються предмету розгляду справи.
У справі відсутні доказ того, що позивач повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_8 про неможливість з`явитися на розгляд справи 10.11.2025 у зв`язку з перебуванням на лікуванні і клопотав відкласти розгляд справи.
Копією витягу з Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» підтверджується, що 01.08.2025 подано звернення до поліції про порушення позивачем правил військового обліку - у зв`язку з не проходженням ним військово-лікарської комісії відповідно до вимог пункт 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист».
Указом Президента України № 65/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2105-IX від 03.03.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено та проводиться загальна мобілізація, яка неодноразово продовжувалась і продовжує діяти станом на сьогоднішній день.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і продовжує діяти станом на сьогоднішній день.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Отже, з 24.02.2022 по сьогодні в Україні безперервно діє особливий період.

Розглянувши та оцінивши подані учасниками справи обґрунтування та заперечення позовних вимог, пояснення та докази, суд дійшов висновку, що спір у справі виник з приводу рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, є адміністративним правопорушенням, яке тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зазначена норма КУпАП є бланкетною. Тому, для того щоб настала відповідальність за нею, необхідно встановити які конкретно діяння вчинила особа та які конкретні положення закону про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вони порушують, а також чи винувата особа у їх вчиненні. Диспозиція цієї норми не передбачає обов`язкову наявність умислу, а тому таке порушення може бути вчинене і з необережності.
Лише підтвердження усіх зазначених вище обставин може мати наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки. (ст. 235 КУпАП).
У п. 12 «Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою КМУ №154 від 23.02.2022 (далі – Положення про ТЦК та СП), зазначені повноваження керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки, серед яких, зокрема, розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладення адміністративних стягнень.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п. 7 Положення про ТЦК та СП).
Згідно з п. 1 Положення про ТЦК та СП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
У п. 9 Положення про ТЦК та СП визначені завдання покладені на територіальні центр комплектування та соціальної підтримки.
Отже законодавець не розділяє територіальні центри комплектування та соціальної підтримки під час здійснення ними повноважень визначених у п. 9 зазначеного вище положення на тих які мають статус юридичної особи і на тих, які цього статусу не мають; право керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 235 КУпАП, прямо передбачено п. 12 Положення про ТЦК та СП.
А тому, притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП входить до повноважень начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду".
Отже, у громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби, яким є позивач, існує обов`язок до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби.
Невиконання цього обов`язку без поважних причин буде порушенням п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» та становитиме склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 на виконання вимог до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення «Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» повторно пройшов військово лікарську комісію до 05.06.2025.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у бездіяльності ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 

Відповідно до ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487, районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, зокрема, звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 -Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку, з урахуванням вимог абзацу третього пункту 56 цього Порядку.
Відповідно до копії витягу з Реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів « ІНФОРМАЦІЯ_9 » районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки у якому позивач перебував на обліку 01.08.2025 звернувся до Відділу поліції №1 (Шевченківський) Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області для відповідного реагування з повідомленням про те, що ОСОБА_1 не пройшов військово-лікарську комісію відповідно до вимог пункт 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», тобто до 05.06.2025.
Суд не погоджується із позицією третьої особи, що днем виявлення правопорушення є день складання протоколу про адміністративне правопорушення, адже така позиція спростовується зазначеною вище інформацією з реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» та відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_10 . 
Натомість день складання протоколу про адміністративне правопорушення є днем виявлення особи, яка його вчинила, а не днем виявлення самого правопорушення, і такі дати можуть не збігатися.
Відтак, суд дійшов висновку, що днем виявлення правопорушення є день коли районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся з відповідним зверненням до органів національної поліції – 01.08.2025.
Отже, встановлений ч. 7 ст. 38 КУпАП тримісячний строк на притягнення позивача до адміністративної відповідальності закінчився 01.11.2025.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Отже, оскаржувана постанова від 10.11.2025 прийнята поза межами тримісячного строку визначеного ч.7 ст.38 КУпАП, що відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Виходячи з мотивів наведених вище, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята не на підставі вимог закону, що є порушенням ст. 19 Конституції України.
Відповідно до ч. 6 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підсумовуючи наведене, вивчивши матеріали справи, повно, всебічно, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази безпосередньо досліджені в судовому засіданні, з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а у сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку,застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, виходячи з мотивів наведених вище, керуючись внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є протиправною, а тому позовні вимоги слід задовольнити повністю. Постанову про адміністративне правопорушення № 5306 від 10.11.2025 належить скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
На підставі викладеного, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 665,60 грн необхідно стягнути в його користь з відповідача.

Керуючись статтями 242-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 5306 від 10.11.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або проголошення рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Повне найменування сторін та інших учасників процесу:
Позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ НОМЕР_3 );
Третя особа — ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ).
Повне судове рішення складено 25.02.2026.

Головуючий        Р.Я.Смалюх