ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/31514/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В., 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  	 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2026р. у справі №160/31514/25	
за позовом:	ОСОБА_1 	
до:  про: 	Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області  визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 	

ВСТАНОВИВ:

22.10.2026р. ОСОБА_1 за допомогою поштового зв`язку звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/31514/25 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що при обчисленні страхового стажу на посаді судді ГУ ПФУ у Львівській області не було враховано період навчання у повному обсязі та не було враховано всіх періодів роботи у галузі права. Неврахування зазначених періодів призвело до зниження стажу роботи на посаді судді та відповідно призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вважаючи таке рішення відповідача протиправним та необґрунтованим, позивач просила суд: 
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо не зарахування до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, трьох років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, вимога щодо якого була визначена статтею 7 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення на посаду судді вперше і половини строку навчання 2 роки 10 місяців 25 днів на денному відділенні Донецького національного університету ім. Василя Стуса;
- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо не зарахування до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, трьох років стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права, вимога щодо якого була визначена статтею 7 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення на посаду судді вперше і половини строку навчання - 2 роки 10 місяців 25 днів на денному відділенні Донецького національного університету ім. Василя Стуса;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, три роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права вимога щодо якого була визначена статтею 7 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення на посаду судді вперше, і половини строку навчання - 2 роки 10 місяців 25 днів навчання на денному відділенні Донецького національного університету ім. Василя Стуса, а також здійснити перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи із спеціального стажу судді в загальному розмірі 26 років 28 днів, починаючи з 10.06.2025р. з виплатою недоотриманих сум.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2026р. у справі №160/31514/25 адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 20.08.2025р. №047050032675 «Про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 »; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, три роки стажу (досвіду) роботи (професійної діяльності) у сфері права вимога щодо якого була визначена статтею 7 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-ХІІ в редакції, чинній на момент призначення, ОСОБА_1 на посаду судді вперше, і половину строку навчання - 2 роки 10 місяців 25 днів на денному відділенні Донецького національного університету ім. Василя Стуса; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.08.2025р. про перерахунок пенсії з урахуванням висновків суду; в решті позовних вимог – відмовлено.
Відповідач - ГУ ПФУ у Львівській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, 26.02.2026р. за допомогою засобів поштового зв`язку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Сафронова С.В., Чепурнов Д.В.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.03.2026р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги ГУ ПФУ у Львівській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2026р. у справі №160/31514/25 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 19.03.2026р.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.03.2026р. у справі №160/31514/25 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 14.04.2026р., про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.
Позивач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі – ОСОБА_1 , перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ( зі змінами та доповненнями) у розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із спеціального стажу, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді, 20 роки 02 місяці 3 дні.
Позивач, не погоджуючись з розрахунком стажу звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії з допризначенням у зв`язку з наданням додаткових документів.
Заяву позивача, за принципом екстериторіальності, було розглянуто ГУ ПФУ у Львівській області та рішенням №047050032675 від 20.08.2025 р. відмовлено у перерахунку пенсії посилаючись на те, що чинним законодавством не передбачено зарахування до стажу роботи на посаді судді, для визначення відсотків суддівської винагороди судді половини строку навчання за денною формою у вищих навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів.
Вважаючи неправомірним рішення відповідача та вважаючи, що для підтвердження наявного стажу нею було надано всі необхідні документи, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 2 ст.19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
За приписами ч.1 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 р. за №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року №2862-XII у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді, (далі - Закон № 2862-XII) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 (далі - Закон № 2453-VI), який діяв на час роботи позивача суддею, також містить бланкетну норму стосовно визначення стажу роботи на посаді судді.
Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
Відповідно до пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 р. № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», яка діяла до 01.12.2012 р., до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавством, яке діяло на момент набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI, передбачено зарахування до стажу, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді, за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу .
Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить 20 роки 02 місяці 3 дні, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі (02 роки 10 місяці 25 днів). 
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (адміністративне провадження № П/9901/382/18) та у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №541/503/17.
Отже суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі (02 роки 10 місяці 25 днів). 
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, з огляду на те, що обрахунок наявного періоду до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці належить до компетенції органів пенсійного фонду, зробив висновок що у даному випадку відновлення порушеного права позивача повинно відбуватись шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зарахування до стажу роботи на посаді судді спірних періодів, з урахуванням висновків суду
З огляду на вищенаведене колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 05.02.2026р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд 

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2026р. у справі №160/31514/25– залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.
Постанова виготовлена та підписана – 23.04.2026р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов 

суддя С.В. Сафронова