ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
05 березня 2026 року справа №200/6490/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі № 200/6490/25 (головуючий І інстанції Тарасенко І.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі за текстом – позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області.
Позивач просив суд: 1) визнати протиправною та скасувати постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 18.08.2022 року № 44030/670563/4959/57 “Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати” ОСОБА_1 з 01.08.2022 року; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.08.2022 року, а також виплатити заборгованість по щомісячним страховим виплатам з моменту її виникнення, яка утворилась за період її несплати у повному обсязі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 серпня 2022 року на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 44030/670563/4959/57 позивачу було припинено виплату страхових виплат. 
Отже, позивач вважає, що такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області є протиправними, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі № 200/6490/25 позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано постанову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області від 18.08.2022 року № 44030/670563/4959/57 “Про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати” ОСОБА_1 з 01.08.2022 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.08.2022 року, а також виплатити заборгованість по щомісячним страховим виплатам з моменту її виникнення, яка утворилась за період її несплати у повному обсязі.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач – ОСОБА_1 , є громадянином України. Відповідно довідки МСЕК від 02.02.1995 року є інвалідом 3 групи та ступінь втрати працездатності 60 % безстроково.
Згідно даних Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України підсистема “Призначення та виплати деяких соціальних виплат” електронна особова справа № 1169558782 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Відповідно до Переліку потерпілих та осіб, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, які перебували на обліку в робочих органах виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, зазначеного в листі Пенсійного фонду України від 05.06.2023 року № 2800-030402-9/30610 за період з 01.01.2014 року по 31.12.2022 року ОСОБА_1 , як внутрішньо переміщена особа перебував на обліку в декількох робочих органах Фонду соціального страхування України (Харківське міське відділення УВД ФССУ в Харківській обл., Чистяківське МВУВД ФССУ, Сєвєродонецьке міське відділення УВД ФССУ у Луганській обл.).
В Головному управлінні в зазначеній ЕОС міститься мігроване рішення № 670563 (04959.0)_44030, згідно з яким страхові виплати потерпілому нараховувалися та виплачувалися по 31.07.2022 року Сєвєродонецьким міським відділенням УВД ФССУ у Луганській обл., що підтверджуються відомостями, які містяться в додатку до листа Пенсійного фонду України від 22.08.2025 року № 2800-060202-9/55927.
ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території Донецької області (довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.11.2016 року № 52093) та отримував щомісячні страхові виплати в Сєвєродонецькому міському відділенні УВД ФССУ у Луганській області, як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території Донецької області.
Відповідно до Постанови про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати 18.08.2022 року № 44030/670563/4959/57, переданої Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області за актом приймання - передачі № 2 справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати (по яких прийнято рішення про припинення здійснення страхових виплат, але справу не передано на архівне зберігання), ОСОБА_1 , відповідно до пункту 6 частини 1 статті 46, частині 2 статті 16 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” № 1105-XIV від 03.09.1999, було призупинено страхові виплати з 01.08.2022 року у зв`язку з відсутністю інформації про його місцезнаходження та неможливістю проведення верифікації персональних даних.
З 01 серпня 2022 року позивачу було припинено виплату страхових виплат.
На адвокатський запит від 10.08.2025 року № 79 Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повідомило представника позивача, що відповідно до постанови про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати від 18.08.2022 року № 44030/670563/4959/57 переданої управлінням ВДФСС України у Луганській області за актом приймання-передачі № 2 справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати (по яких прийнято рішення про припинення здійснення страхових виплат, але справу не передано на архівне зберігання), ОСОБА_1 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону 1105 було призупинено страхові виплати з 01.08.2022 року, у зв`язку з відсутністю інформації про його місцезнаходження та неможливістю проведення верифікації персональних даних.
Право позивача на отримання страхових виплат відповідачами не оскаржується.
Отже, спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо припинення виплати щомісячних страхових виплат з 01.08.2022 року.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі – Закон № 1105, тут і далі в редакції, чинній на момент припинення позивачеві страхових виплат).
Ст. 36 Закону № 1105 “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування” визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.
Строки проведення страхових виплат визначені ст. 47 вказаного Закону.
Відповідно ч. 1 ст. 47 Закону № 1105 страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:
1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;
2) особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.
Ч. 5 та 6 ст. 47 Закону № 1105 визначено, що страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них.
Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.
Згідно з ч. 4 та 7 ст. 47 Закону № 1105 виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням.
Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому ст. 34 Закону України “Про оплату праці”.
Згідно зі ст. 46 Закону № 1105 (у редакції на момент припинення виплати позивачу страхових виплат) страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:
1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;
2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;
3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;
4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;
5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;
6) в інших випадках, передбачених законодавством.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 страхова виплата призначена на підставі висновку МСЕК безстроково, разом з цим виплати припинені з 01.08.2022 року на підставі постанови про припинення (затримання) щомісячної страхової виплати від 18.08.2022 року № 44030/670563/4959/57 переданої управлінням ВДФСС України у Луганській області за актом приймання-передачі № 2 справ про страхові виплати потерпілим та особам, які мають право на страхові виплати (по яких прийнято рішення про припинення здійснення страхових виплат, але справу не передано на архівне зберігання), ОСОБА_1 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 46, ч. 2 ст. 16 Закону 1105 було призупинено страхові виплати з 01.08.2022 року, у зв`язку з відсутністю інформації про його місцезнаходження та неможливістю проведення верифікації персональних даних.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що припинення позивачу виплати раніше призначеної щомісячної страхової виплати здійснено за відсутності підстав, передбачених Законом № 1105-ХIV, а отже, є протиправним.
Посилання відповідача на те, що для поновлення страхових виплат позивач мав особисто звернутися до відповідача, є безпідставними. 
Крім того, особиста явка заявника до територіального органу Пенсійного фонду України для подання заяви про поновлення страхових виплат законодавством не передбачена.
При обранні способу захисту прав позивача суд враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області є правонаступником Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Луганській області з 01 січня 2023 року (у зв`язку з припиненням Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду, які реорганізуються шляхом приєднання до Пенсійного фонду України).
З огляду на наведене відповідачем протиправно не поновлено щомісячні страхові виплати, які призначені позивачу безстроково, а припинені без прийняття відповідного рішення та за відсутності підстав, передбачених Законом № 1105-ХIV.
Обираючи спосіб захисту та відновлення порушеного права позивача судом враховано те, що з позову та доданих до нього матеріалів, а також з правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що фактичним предметом спору в даній справі є відмова відповідача в поновленні нарахування та виплати страхових виплат за заявою позивача як внутрішньо переміщеної особи (а не припинення їх виплати, що відбулося не відповідачем, а іншим суб`єктом владних повноважень).
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо посилання відповідача на пропущений позивачем строк звернення до суду, суд зазначає, що позивач не був належним чином повідомлений про прийняття рішення про припинення страхових виплат, а ні УВД ФССУ у Луганській області, а ні правонаступником, ГУ ПФУ в Луганській області. Постанова про припинення щомісячних страхових виплат отримана на адвокатський запит у серпні 2025 року і тому суд зазначив, що позивачем не було пропущено строку звернення до суду із даним позовом.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі № 200/6490/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2025 року у справі № 200/6490/25 - залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 05 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць