Справа № 523/1638/26
Провадження №2/523/3155/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" березня 2026 р. м.Одеса

Пересипський районний суд м.Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В.,
за участю секретаря Ячменьової Д.В.,
розглянувши порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення коштів
УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» та просить стягнути кошти стягнуті за виконавчим написом № 73329 від 22.12.2021 року вчиненим приватним нотаріусом приватним нотаріусом Солонець Тамарою Миколаївною, у розмірі 24 801,52 грн.
В обґрунтування вимог позивачка зазначила, що приватним нотаріусом Солонець Тамарою Миколаївною було видано виконавчий напис № 73329 від 22.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість в розмірі 24 801,52 грн. В подальшому, на підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцем Парфьоновим Г.В. було відкрито виконавче провадження № 69447619 з примусового виконання виконавчого напису. В ході виконавчого провадження № 69447619, вимоги виконавчого документа виконано, стягнуто в повному обсязі суму у розмірі 24 801,52 гривні. Не погоджуючись із вищевказаним виконавчим написом та постановою приватного виконавця, позивачка звернулася із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню .04 грудня 2025 року Пересипським районним судом м.Одеси було винесено рішення у справі № 523/18562/25 згідно якого суд визнав виконавчий напис № 73320 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. 22.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість в розмірі 24 801,52 грн., таким, що не підлягає виконанню. Посилаючись на вказані обставини позивачка зазначає, що станом на день подання позову відповідачем було безпідставно отримано грошових коштів на загальну суму 24 801,52 грн., а тому вони підлягають поверненню на підставі ч. 1 ст.1212 ЦПК України.
26 січня 2026 року після отримання судом інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито та визначено її розгляд за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
26 лютого 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення вимоги та зазначив, що правовою підставою для набуття відповідачем спірних грошових коштів в першу чергу є саме вищевказаний кредитний договір, а не виконавчий напис, який є дійсним. Також заперечував проти розміру правничої допомоги, посилаючись на нескладність справи вважає, що допомога має становити не більше 1000 грн.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. 
Від позивача за підписом його представника надійшло клопотання в якому просять розглянути справу у їх відсутності.
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки не повідомив. Оскільки раніше надано відзив на позов, суд вважає, що неявка представника не перешкоджає розгляду справи. 
Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи встановлено, що 22.12.2021 року приватним нотаріусом Солонець Тамарою Миколаївною було видано виконавчий напис № 73329 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 24 801,52 грн. 
На виконання виконавчого напису приватним виконавцем Парфьоновим Георгієм Володимировичем було відкрито виконавче провадження № 69447619 з примусового виконання виконавчого напису. 
Вимоги виконавчого документа виконано, стягнуто в повному обсязі, а саме суми у розмірі 24 801,52 гривні, що стало підставою для закриття виконавчогго провадження 18.07.2021 року.
04 грудня 2025 року Пересипським районним судом м.Одеси задоволено позов ОСОБА_1 , визнано виконавчий напис № 73320 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною 22.12.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість в розмірі 24 801,52 грн., таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права і законного інтересу.
Нормами ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:
1) повернення виконаного за недійсним правочином;
2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;
3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;
4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
Отже, норми статей 1212, 1213 ЦК України застосовуються у таких випадках: зобов`язання між сторонами виникло не на підставі договору; набуття або збереження майна є абсолютною безпідставним; безпідставне збагачення однієї особи через іншу не може бути усунуте за допомогою інших, спеціальних способів захисту.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (провадження № 14-175цс21) вказано, що «відносини щодо повернення безпідставно збережених грошових коштів є кондикційними, в яких вина не має значення, важливим є лише факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Тобто зобов`язання з повернення безпідставно набутого або збереженого майна виникають за наявності трьох умов:а) набуття або збереження майна;б) набуття або збереження за рахунок іншої особи;в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.
В своїй постанові 28 січня 2020 року справа № 910/16664/18 Верховний Суд зазначив, що аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин ст. 1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 у справі №910/1531/18, у справі № 201/6498/20 в постанові від 08 вересня 2021 року.
Отже, факт визнання виконавчого напису, на підставі якого у виконавчому провадженні було здійснено стягнення грошових коштів з позивача, таким, що не підлягає виконанню, є підставою для повернення коштів на загальну суму 24 801,52 грн., які безпідставно отримано, тому вимога є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
Доводи про те, що кредитний договір, на виконання якого було вчинено виконавчий напис, є дійсним, не спростовує факту визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що є підставою для повернення таких коштів.
Необхідно звернути увагу на те, що питання наявності та/або відсутності заборгованості позивача перед відповідачем за кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду.
Згідно з нормами п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку з підготовкою позовної заяви, до суду надано договір про надання правової допомоги №22/07/2025 від 22.07.2025 року уклаений між Адвокатським бюро «Федяєва Сергія Володимировича» в особі керуючого бюро Федяєва Сергія Володимировича та Адвокатським бюро «Галайчук Ганни Сергіївни» в особі керуючого бюро Галайчук Ганни Сергіївни предметом якого є отримання зобовязань виконання всіх договорів про надання правової допомоги, укладених клієнтами з АБ «Федяєва Сергія Володимировича». Згідно з витягом №1 до вказаного договору АБ Галайчук Ганни Сергіївни» уповноважено представляти інтереси ОСОБА_1 .
Також надано договір 30/08/2025 про надання правової допомоги від 30.08.2025 року укладений між АБ «Федяєва Сергія Володимировича», в особі керуючого бюро Федяєва Сергія Володимировича, та Будаєвою С.А., за яким бюро приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу : надання консультацій, складання звернень, процесуальних документів представництво та захист інтересів в судах. 
За додатковою угодою №4 до вказаного договору 20 січня 2026 року між АБ «Федяєва Сергія Володимировича», в особі керуючого бюро Федяєва Сергія Володимировича», і Будаєвою С.А. погоджено суму гонорару у розмірі 8000 грн і порядок його виплати.
28.02.2026 року складено АБ «Федяєва Сергія Володимировича», в особі керуючого бюро Федяєва Сергія Володимировича, складено попередній розрахунок судових витрат та акт виконаних робіт про надання правничої допомоги за договором від 30.08.2025 року : надання усних консультацій -2 години та складання та подання позовної заяви – 3 години, гонорар складає 8000 грн.
Як було зазначено відповідач заперечував проти розміру заявленої суми правничої допомоги, вказуючи на необгрунтованість та завищений розмір.
Судом з`ясовано з Єдиного реєстру адвокатів України адвокатська діяльність адвоката Федяєва Сергія Володимировича зупинялася згідно п.3 ч.1 ст.31 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" з 22.07.2025 по 22.10.2025 на підставі рішення дисциплінарної палати КДКА Одеської області від 22.07.2025 р., з 04.11.2025 по 04.02.2026 на підставі рішення дисциплінарної палати КДКА Одеської області від 04.11.2025 р., з 15.12.2025 по 15.12.2026 на підставі рішення дисциплінарної палати КДКА Одеської області від 15.12.2025 р.
Отже, зазначене свідчить про те, що надані договори про надання правничої допомоги укладалися в період зупинення адвокатської діяльності ОСОБА_2 .
Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що представником позивача адвокатом Галайчук Г.А. не надано належних доказів на підтвердження надання правничої допомоги. 
Щодо стягнення судового збору, суд звертає увагу на те, що позивачем не було сплачено судовий збір під час звернення до суду на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Згідно з вимогами ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи те що позов було подано через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», тому відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1064,96 грн .
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 95,141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,354,355 ЦПК України
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про стягнення коштів задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ: 40340222, місцезнаходження: площа Солом`янська, 2, м. Київ, 03035) на користь 
ОСОБА_1 (зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 ) безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 24 801,52 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДРПОУ: 40340222, місцезнаходження: площа Солом`янська, 2, м. Київ, 03035) на користь держави судовий збір у розмірі 1064,96 грн .
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення
Рішення складено 20 березня 2026 року
Суддя