441/1698/25 2/441/113/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
10 березня 2026 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Перетятько О.В.,
за участі секретаря Сороки М.В.,
розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Мартин Віри Іванівни до Городоцької міської ради Львівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -
в с т а н о в и в :
представник ОСОБА_1 - адвокат Мартин В.І. звернулась із позовом до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 1,3363 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 згідно Державного акту серії І-ЛВ № 013980 виданого 27 лютого 2002 року на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20 лютого 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 477, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка на час смерті була зареєстрована на АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на майно - земельну ділянку площею 1, 3363 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 згідно Державного акту серії І-ЛВ № 013980 виданого 27 лютого 2002 року на підставі розпорядження голови Городоцької РДА №87 від 20 лютого 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 477. Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв її чолові ОСОБА_4 , так як був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем на час її смерті. 20 серпня 2008 року ОСОБА_4 склав заповіт, що посвідчений 20 серпня 2008 року секретарем Долинянської сільської ради Городоцького району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 135, за яким все своє майно заповів ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Спадкоємець по заповіту не подавав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, а тому вважається таким, що спадщину після смерті останнього не прийняв. Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті ОСОБА_4 , на час смерті спадкодавця постійно проживав із ним, а тому фактично прийняв спадщину після його смерті. Між тим, постановою нотаріуса від 07 квітня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із пропуском ним строку на подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із цим позивач звернувся в суд із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, між тим, рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 16 лютого 2025 року позивачу відмовлено у позові, тому звертається із означеною позовною заявою до суду.
Ухвалою судді від 11 листопада 2025 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Позивач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Мартин В.І. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала, просила задовольнити.
Представник відповідача Городоцької міської ради у судове засідання не з`явився, 22 грудня 2025 року міський голова подав пояснення, у яких просив про розгляд справи за відсутності їх представника, а також висловився про задоволення позовних вимог.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія   НОМЕР_1 .
Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_3 на час смерті належала на праві власності земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1, 3363 га, на підставі Державного акту на право власності на землю Серія І-ЛВ № 013980 виданого 27 лютого 2002 року на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20 лютого 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 477.
Таким чином, після смерті ОСОБА_3 , відкрилася спадщина на вищезазначену земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,3363 га.
Спадщину після смерті ОСОБА_3 фактично прийняв її чолові ОСОБА_4 , так як був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем на час її смерті, що підтверджується довідкою Городоцької міської ради Львівської області № 135 від 01 квітня 2025 року.
20 серпня 2008 року ОСОБА_4 склав заповіт, що посвідчений 20 серпня 2008 року секретарем Долинянської сільської ради Городоцького району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 135, за яким все своє майно заповів ОСОБА_2 .
Як видно із копії свідоцтва про смерть Серія   НОМЕР_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки Городоцької міської ради Львівської області № 136 від 01 квітня 2025 року, ОСОБА_4 до смерті проживав та був зареєстрований на АДРЕСА_1 , разом із ним проживав без реєстрації племінник ОСОБА_1 .
Спадкоємець по заповіту ОСОБА_2 у встановлений законом строк не подавав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , із спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав, а тому вважається таким, що спадщину після смерті останнього не прийняв, що також підтверджується його заявою до суду, засвідченою старостою Долинянського старостинського округу Ікавою М.І. від 02 травня 2025 року, у якій він зазначив, що на спадкове майно за заповітом не претендує.
Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті ОСОБА_4 .
Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвами про народження серії   НОМЕР_3 і серії   НОМЕР_4 , свідоцтвом про шлюб серія   НОМЕР_5 , рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року.
З долученої постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Павлишин Х.М. № 804/02-31 від 07 квітня 2025 року вбачається, що позивач звертався до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , однак йому відмовлено у такому, оскільки ним пропущено, встановлений законом, шестимісячний строк на звернення із заявою про прийняття спадщини.
Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 16 липня 2025 року в позові ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на спадщину після смерті ОСОБА_4 відмовлено у зв`язку із відсутністю поважних причин на поновлення такого строку.
Між тим, як вбачається із Інформаційної довідки за Спадкового реєстру від 07 квітня 2025 року, спадкова справа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 не заведена.
Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи.
Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Згідно норм глави 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За положеннями частини першої статті 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
На підставі положень статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Згідно статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За правилами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Частиною п`ятою статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно вимог частини третьої статті1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Оскільки після смерті ОСОБА_4 в склад його спадкового майна входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1, 3363 га, яку він фактично успадкував після смерті дружини ОСОБА_3 , позивач є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом його майна, фактично спадщину прийняв, інших спадкоємців за законом чи заповітом немає, отже за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачем.
На підставі статей 328, 1217, 1218, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -
у х в а л и в :
позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП:  НОМЕР_6 , проживаючим на АДРЕСА_1 ) право власності на земельну ділянку площею 1, 3363 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що згідно Державного акту серії І-ЛВ № 013980 виданого 27 лютого 2002 року на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 87 від 20 лютого 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 477, належала ОСОБА_3 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий суддя Перетятько О.В.