Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року       м. Рівне

Справа № 558/230/25
Провадження № 33/4815/403/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Демидівського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2026 року, –

ВСТАНОВИВ:

 
Постановою Демидівського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і йому призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян – 17 000, 00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
З матеріалів справи вбачається, що 03 квітня 2025 року о 01 годині 43 хвилини ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 керував транспортним засобом марки «DACIA LOGAN» номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «ALKOTEST Drager 7510 (0385)» та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що судом при прийнятті рішення не враховано, що в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №615503 від 03 квітня 2025 року всупереч положень ст.256 КУпАП не зазначено конкретне місце вчинення правопорушення і час порушення ним п.2.5 ПДР України.
Також зазначає, що в порушення ст.266 КУпАП, працівниками поліції не забезпечено доставлення його до медичного закладу для проведення огляду на виявлення алкогольного сп`яніння протягом двох годин, тому вважає, що процедура огляду до кінця не завершена, що унеможливлює притягнення його до відповідальності.
Справа призначалася до розгляду на 27 лютого 2026 року та на 06 березня 2026 року, однак за клопотаннями захисника Волчка Б.П. та ОСОБА_1 розгляд справи було відкладено.
13 березня 2026 року захисник та особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до апеляційного суду повторно не з`явилися, подавши клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи положення статті 268 КУпАП, а також те, що явка осіб у цій категорії справ не є обов`язковою, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Волчка Б.П.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, приписами частини першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно приписів ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
При прийняті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції вказані вимоги закону було дотримано.
Висновки суду про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №615503; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03 квітня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; направленням на огляд в КНП «Демидівська ЦРЛ» від 03 квітня 2025 року, що містить відомості про те, що ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився; письмовим зобов`язанням до протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №615503 від 03 квітня 2025 року, згідно якого ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом, та зобов`язується не керувати даним транспортним засобом протягом 24 годин; постановою серії БАД № 445083 від 3 квітня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу (файл Clip-9, час 02:27) та у медичному закладі (файл Clip-9, час 02:27).
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які у процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.
Так, апеляційний суд виходить з того, що відмова від проходження огляду зафіксовано відеозаписом безперервно, а тому відеозапис, долучений до матеріалів справи, є належним та допустимим доказом.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було. 
Доводи апеляційної скарги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №615503 від 03 квітня 2025 року нібито не зазначено конкретного місця та часу вчинення правопорушення всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, є безпідставними.
Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, у ньому чітко зазначено як час, так і місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 03 квітня 2025 року о 01 годині 43 хвилини ОСОБА_1 керував транспортним засобом у селищі Демидівка по вулиці Луцька, 10 Дубенського району Рівненської області.
Таким чином, протокол містить усі необхідні відомості, передбачені ст. 256 КУпАП, зокрема дані про дату, час і місце вчинення правопорушення, що виключає обґрунтованість тверджень про істотні порушення порядку його складення та не ставить під сумнів допустимість цього доказу.
Твердження апеляційної скарги про порушення вимог ст. 266 КУпАП у зв`язку з нібито незабезпеченням доставляння особи до медичного закладу протягом двох годин є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.
Обов`язок забезпечити проведення огляду в медичному закладі виникає за умови згоди особи на його проходження. У даному випадку ОСОБА_1 від проходження огляду у медичному закладі відмовився, що унеможливило реалізацію відповідної процедури. Відтак відсутні підстави вважати, що працівниками поліції порушено порядок, передбачений ст. 266 КУпАП, а наведені доводи не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з урахуванням положень ст.ст.33, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.294 КУпАП, суд –

П О С Т А Н О В И В:

 
Постанову Демидівського районного суду Рівненської області від 04 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович