ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/788/26 Справа № 208/15402/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бушанська О.В. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 березня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Південного районного суду міста Кам`янського від 23 січня 2026 року стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 
за участю: 
прокурора       Мануйленка І. М.
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності    ОСОБА_1 

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Південного районного суду міста Кам`янського від 23 січня 2026 року ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави у зв`язку зі звільненням 17.04.2023 з посади секретаря заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, будучи згідно з п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом декларування, а також відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП будучи суб`єктом правопорушення за цією статтею, у порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно та без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, а саме 30.03.2025 о 16 год.04 хв, тобто з порушенням встановленого законодавством строку для подачі такої декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в її діях вини у формі прямого умислу за інтелектуальною ознакою. Протокол про адміністративне правопорушення не містить будь-яких даних про форму вини, а матеріали справи не містять відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 мала б умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес. 
Матеріали справи не містять докази направлення та отримання нею листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.11.2023, яким її нібито попереджено про необхідність подання декларацій. ОСОБА_1 дізналась щодо необхідності подання декларації саме з листа НАЗАК від 25.03.2025, який вона отримала 27.03.2025.
Також посилається на порушення строку притягнення до адміністративної відповідальності та неправильне тлумачення судом положень ч. 4 ст. 38 КУпАП, визначаючи початок перебігу 6-місячного строку виявлення правопорушення з дати складання протоколу. 
Суд не звернув увагу, що протокол повинен бути складений невідкладно, але не пізніше 24 годин з моменту встановлення ознак правопорушення. НАЗК повідомило Департамент про несвоєчасне подання нею декларації 17.06.2025, який в свою чергу передав лист до Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області від 20.06.2025, в той час як протокол складено лише 22.11.2025.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1  підтримала апеляційну скаргу і з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. 
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її необґрунтованість, і просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. 
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП). 
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується сукупністю доказів, зокрема відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, повідомленні Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції №47-06/52271-25 від 17.06.2025 щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, роздруківці послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 01.01.2024 по 31.03.2025, та іншими наявними в матеріалах справи доказами в сукупності. 
Наказом керівника апарату Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 25.07.2022 №62-к ОСОБА_1 було призначено на посаду секретаря Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Таким чином, відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , будучи секретарем Заводського районного суду м.Дніпродзержинська, є суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
12 жовтня 2023 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану" №3384-ІХ, яким відновлено декларування та функції Національного агентства з питань запобігання корупції.
Відповідно до п. 2-7 розділу ХІІІ Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану", подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
З матеріалів справи вбачається, що наказом керівника апарату Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 17.04.2023 №37-к ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади секретаря Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у зв`язку із угодою сторін, відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України з 17.04.2023.
Таким чином, ОСОБА_1 , будучи звільненою з 17.04.2023 з посади секретаря Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, зобов`язана була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за 2023 рік, не пізніше 31 січня 2024 року.
Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подала 31.03.2023 щорічну декларацію за 2022 рік та 14.07.2023 декларацію при звільненні, що свідчить про її обізнаність про розповсюдження на неї вимог Закону України "Про запобігання корупції" та необхідність подання декларацій.
Згідно з листом Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції від 20.01.2025 року №47-02/21638-25 від 13.03.2025 встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після року припинення діяльності, за 2023 рік.
Вказана вище декларація була подана ОСОБА_1 лише 30.03.2025 о 16:04 год., тобто з порушенням строку для подачі такої декларації.
Отже з урахуванням викладеного висновки суду першої інстанції щодо несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації є обґрунтованими.
З огляду на викладене, не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що матеріали справи не містять доказів направлення їй листа Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.11.2023.
Водночас суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо безпідставності доводів ОСОБА_1 про закінчення строку притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 4 ст. 38 КУпАП.
Згідно з ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.
Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень або їх зупинення законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.
Як вбачається з оскарженої постанови, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався, а доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими. 
Пунктом 1 частини 1 статті 255 КУПАП визначено, що у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції за ст. 172-4 — 172-9 КУпАП, за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З матеріалів справи слідує, 19.06.2025 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України надійшло повідомлення з Управління проведення спеціальних перевірок та контролю за своєчасністю подання декларацій НАЗК щодо встановлення несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи, уповновженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Також було долучено повідомлення Заводського районного суду міста Дніпродзержинська про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 з послідовністю дій з ІТС Реєстру, з якого видно, що декларація нею була подана лише 30.03.2025.
В свою чергу 23.06.2025 Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України скерував вказані матеріали до Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області для прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Отже уповноваженому органу на складання відповідного протоколу стало відомо про факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 23 червня 2025 року, що є датою виявлення даного адміністративного правопорушення та відповідно шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився 23 грудня 2025 року.
Водночас протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений лише 22.11.2025, а оскаржена постанова суду першої інстанції винесена 23 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, тобто після закінчення строку накладення стягнення з дня виявлення правопорушення.
При цьому, як видно з долученого листа Заводського районного м. Дніпродзержинська 30.09.2025 Управлінню стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області направлені запитувані документи щодо ОСОБА_1 про призначення на посаду, звільнення, посадові інструкції, статути підприємства, копії листів, роз`яснень та інше, в той час як НАЗК встановило несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації та направило відповідні підтверджуючі документи щодо цього.
Крім того, за вимогами ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен бути складений не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, при цьому ОСОБА_1 надала пояснення уповноваженому органу 28.10.2025, а сам протокол був складений лише 22.11.2025.
Таким чином, приймаючи постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поза межами строків їх накладення, передбачених в ст. 38 КУпАП суд першої інстанції істотно порушив вимоги ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, що тягне за собою скасування постанови та прийняття нової, якою провадження у справі підлягає закриттю. 
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги, тому підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасування з прийняттям нової постанови.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  задовольнити частково.
Постанову Південного районного суду міста Кам`янського від 23 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1  у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          О. П. Піскун