Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 207/5310/25
Номер провадження2/173/296/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
22 квітня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До суду за підсудністю надійшла зазначена цивільна справа.
В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач послався на те, що 29.11.2021 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 002/12804477-СК_SB шляхом підписання Заяви–договору на укладання Договору про комплексну банківське обслуговування, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти в кредиту із встановленим кредитним лімітом у розмірі 33000,00 грн зі сплатою 59 % річних за користування кредитним лімітом, строком на 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Відповідно до умов договору проценти нараховуються за кредитом щомісячно на суму залишку заборгованості на кінець кожного дня та сплачуються позичальником щомісячно в складі обов`язкового мінімального платежу згідно умов кредитування визначених тарифами банку та зазначених у Паспорті споживчого кредиту.
Кредитні кошти були надані відповідачу у спосіб, визначений у кредитному договорі, отже позивач свої обов`язки за Кредитним договором виконав у повному обсязі.
В подальшому відповідач перестала виконувати умови кредитного договору в повній обсязі, тобто перестала сплачувати заборгованість по кредиту, процентах, у зв`язку з чим станом на 01.07.2025 має заборгованість в розмірі 50721,54 грн., з яких: 33000,00 грн. – заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 17721,54 грн. – заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена). 
Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 50721,54 грн. та витрати пов`язані з оплатою судового збору.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 29 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та АТ «Таскомбанк» був укладений Кредитний договір № 002/12804477-СК_SB шляхом підписання Заяви-Договору на укладення Договору про комплексну банківське обслуговування, відповідно до якого відповідач отримав платіжну картку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 33000,00 грн. зі сплатою 59 % річних за користування кредитним лімітом, строком на 12 місяців з можливістю автоматичної пролонгації, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаної Заяво – Договором та Довідкою про відкриття карткового рахунку.
Вказана Заява-договір була підписана відповідачем за допомогою відкритого ключа базової ключової пари електронного підпису.
Підписавши Заяву – Договір відповідач підтвердила, що ця Заява-договір на укладення Договору про комплексну банківське обслуговування разом з Публічною пропозицією АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (далі – ДКБО), Тарифами Банку, Таблицею обчислення загальної вартості кредитного ліміту та Паспортом споживчого кредиту, що розміщені на сайті АТ «Таскомбанк» https://tascombank.ua, складають Договір про комплексне банківське обслуговування в Мобільному додатку izibank.
Зі змісту Заяви-договору вбачається, що позичальник підтвердив отримання повної інформації про умови кредитування, у тому числі щодо процентної ставки, порядку її нарахування, реальної річної процентної ставки, загальної вартості кредиту, а також порядку та способу погашення заборгованості.
Також позичальник підтвердив, що розуміє порядок встановлення, зміни та використання кредитного ліміту, у тому числі право Банку на його зміну із повідомленням через дистанційні канали зв`язку, а також своє право відмовитися від кредиту протягом 14 календарних днів з дня укладення договору.
Крім того, умовами договору передбачено право Банку здійснювати договірне списання коштів у рахунок погашення заборгованості, а також право Банку відступити право вимоги за договором третім особам або залучити колекторську компанію у випадку виникнення простроченої заборгованості.
Позичальник також надав згоду на обробку та передачу своїх персональних даних, у тому числі до бюро кредитних історій та третіх осіб у випадках, передбачених законодавством, а також погодився на використання електронного підпису, який має юридичну силу власноручного підпису.
Також позичальник підтвердив розуміння суті фінансової послуги, умов кредитування, своїх прав та обов`язків, а також відсутність необхідності додаткового тлумачення умов договору.
Таким чином, аналіз змісту Заяви-договору свідчить про те, що позичальнику до укладення договору була надана повна та достатня інформація для прийняття усвідомленого рішення, а умови договору є визначеними, зрозумілими та погодженими сторонами.
Відповідно до виписки по рахункам за період з 29.11.2021 по 01.05.2025 кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 002/12804477-СК_SB від 29.11.2021 станом на 01.07.2025 ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 50721,54 грн, з якої 33000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена), 17721,54 грн заборгованість по процентам (в т.ч. прострочена).
10.06.2025 позивач звертався до відповідача з повідомленням-вимогою про дострокове повернення кредиту за вище вказаним кредитним договором, проте в добровільному порядку заборгованість не погашена.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Положеннями частини першої статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Статтею 208 ЦПК України передбачено, що у письмовій формі належить вчиняти, зокрема правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.
Відповідно до ст. 1047 договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з частиною першою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином судом встановлено, що укладений між сторонами Договір № 002/12804477-СК_SB від 29.11.2021, відповідає формі, передбаченій ст. 207, 208, 634, 1047, 1055 ЦК України.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Крім того, ч.2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що АТ «Таскомбанк» відповідно до кредитного договору надало відповідачу ОСОБА_1 кредит, однак відповідач кошти не повернула,тому заборгованість у розмірі 50721,54 грн необхідно стягнути з відповідача на користь АТ «Таскомбанк».
Відповідач не скористалася своїм процесуальним правом, не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Таскомбанк», не довела відсутність заборгованості.
Таким чином позовні вимоги АТ «Таскомбанк» про стягнення заборгованості за Договором 002/12804477-СК_SB від 29.11.2021 у розмірі 50721,54 грн є обґрунтованими та доведеними позивачем наявними в матеріалах справи доказами, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст. 12,13,81,141,259,263-265,268,273,280, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» (код ЄДРПОУ 09806443, 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» заборгованість за Кредитним договором № 002/12804477-СК_SB від 29.11.2021 у розмірі 50721 (п`ятдесят тисяч сімсот двадцять одну) грн 54 коп., що складається з: заборгованості за тілом кредиту – 33000 (тридцять три тисячі) грн, заборгованості за відсотками – 17721 (сімнадцять тисяч сімсот двадцять одну) грн 54 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв