Справа № 458/1372/25 Головуючий у 1 інстанції: Ференц Р.І. 
Провадження № 33/811/405/26 Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Білинського Мар`яна Осиповича на постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 10 лютого 2026 року, 
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
– адвоката Білинського М.О.,

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665,60 грн.
Згідно постанови судді, 20 грудня 2025 року о 05:15 год на автодорозі М06 Київ-Чоп 699 км 800 м водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мерседес-бенз н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом н.з. НОМЕР_2 не був уважний за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з причепом н.з. НОМЕР_3 з тягачем Volvo н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , який перевозив лопасть вітряка та пошкодив її, внаслідок чого вантаж отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.2.3.6 та п. 13.1 Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Білинський М.О. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки місцевим судом не повно з`ясовані всі обставини справи, не досліджено наявні в матеріалах докази, не дано їм належну правову оцінку. Звертає увагу на те, що зіткнення транспортних засобів відбулося на смузі руху ОСОБА_1 , що відображено в схемі дорожньо-транспортної пригоди. Вважає, що саме водій ОСОБА_2 допустив порушення ПДР, а саме, виїзд транспортного засобу, яким керував з вантажем на смугу зустрічного руху. 
Просить скасувати оскаржувану постанову, прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 , - адвоката Білинського М.О. про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення, окрім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Вимогами п.2.3.б Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Розділ 2 Правил дорожнього руху регулює дистанцію, інтервал, зустрічний роз`їзд.
У відповідності до п.13.1. ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Так, апеляційний суд вважає, що суддя районного суду, згідно з вимогами ст. 245 КУпАП об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 545823 від 20 грудня 2025 року; схему місця ДТП від 20 грудня 2025 року, додану до протоколу про адміністративне правопорушення, із зазначенням місця дорожньо-транспортної пригоди, розташуванням транспортних засобів, напрямком їх руху; письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та інші матеріали справи, дав їм належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи вищенаведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю, не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. 
Отже, сукупність досліджених доказів, розташування транспортних засобів та характер отриманих ними пошкоджень, на думку апеляційного суду свідчать про те, що водій  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мерседес-бенз н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом н.з. НОМЕР_2 не був уважний за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з причепом н.з. НОМЕР_3 з тягачем Volvo н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 .. 
Апеляційний суд не приймає до уваги покликання апелянта що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди стала невідповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам ПДР України, оскільки таке спростовується вищепереліченими доказами. 
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).
Таким чином, покликання апелянта про те, що постанова не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
При цьому апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу, накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Білинського М.О. - залишити без задоволення, а постанову судді Турківського районного суду Львівської області від 10 лютого 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. – без зміни
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Галапац І.І.