ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року   Справа № 902/1116/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В.
суддя Філіпова Т.Л.
суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Загородько Б.Ю. 

за участю представників сторін:
позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом Фермерського господарства "Аркон" - адв. Тиховський М.О.
відповідача ОСОБА_1 - не з`явився
відповідача ОСОБА_2 - не з`явився
відповідача ОСОБА_3 - не з`явився
відповідача ОСОБА_4 - не з`явився 
відповідача ОСОБА_5 - не з`явився
відповідача ОСОБА_6 - не з`явився
відповідача ОСОБА_7 - не з`явився
відповідача ОСОБА_8 - не з`явився
відповідача Приватного підприємства "Нерухомість Поділля" - адв. Жейда Г.І.
відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом Калинівської міської ради - нач. від. ОСОБА_9 
відповідача Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області - пред-к Чугаєнко К.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги позивача за первісним позовом Фермерського господарства "Аркон" та позивача за зустрічним позовом Калинівської міської ради
на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р.
постановлене у м. Вінниця, повний текст складено 08.12.2025 р.
у справі № 902/1116/25 (суддя Тварковський А.А.)
за позовом Фермерського господарства "Аркон"
до відповідачів:
1. ОСОБА_1 
2. ОСОБА_2 
3. ОСОБА_3 
4. ОСОБА_4 
5. ОСОБА_5 
6. ОСОБА_6 
7. ОСОБА_7 
8. ОСОБА_8 
9. Приватного підприємства "Нерухомість Поділля"
10. Калинівської міської ради
11. Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області
про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки, зобов`язання вчинити дії

та за зустрічним позовом Калинівської міської ради
до відповідача Фермерського господарства "Аркон" 
про припинення дії договору оренди землі шляхом його розірвання

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 Господарський суд Вінницької області відмовив у задоволенні позову Фермерського господарства "Аркон" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Приватного підприємства "Нерухомість Поділля" та Калинівської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування прав власності та державної реєстрації, зобов`язання вчинити дії - зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області скасувати записи у Поземельній книзі про державну реєстрацію вищезазначених земельних ділянок та перенести відомості про такі земельні ділянки до архівного шару Національної кадастрової системи.
Також Господарський суд Вінницької області відмовив у задоволенні зустрічного позову Калинівської міської ради до відповідача Фермерського господарства "Аркон" про припинення дії договору оренди землі від 25.06.2014 р. № 363 шляхом його розірвання.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом Фермерське господарство "Аркон" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову і ухвалити нове рішення, яким позовну заяву Фермерського господарства "Аркон" задоволити в повному обсязі.
Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що поділ земельної ділянки не припинив прав орендаря.
Зазначає, що відповідно до ст. 56 Закону України «Про землеустрій» технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок, тоді як рішення про припинення договору оренди землі № 363 від 25.06.2014 р. суб`єктами владних повноважень не приймались та згода користувача – ФГ «Аркон» на поділ земельної ділянки та подальше відведення в приватну власність фізичним особам не надавались. У зв`язку з цим вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, що право оренди не припинилось, оскільки після поділу земельної ділянки, яка перебувала в оренді, на інші земельні ділянки було неодноразово змінено їх цільове призначення та вид їх використання і тому належним способом захисту прав ФГ «Аркон» буде усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування прав власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації земельних ділянок.
Посилається на норми ч. 2 ст. 152 ЗК України і на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постановах від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 р. у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 р. у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 р. у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 р. у справі № 145/2047/16-ц, від 19.01.2021 р. у справі № 916/1415/19, від 14.11.2018 р. у справі № 183/1617/16, від 21.08.2019 р. у справі № 911/3681/17, від 15.10.2019 р. у справі № 911/3749/17, від 19.11.2019 р. у справі № 911/3680/17, від 22.09.2020 р. у справі № 910/3009/18, від 18.04.2023 р. у справі № 357/8277/19 та від 29.05.2019 р. у справі № 367/2022/15-ц та наголошує, що з метою захисту порушеного права ФГ «Аркон» є необхідність у скасуванні прав власності відповідачів на спірні земельні ділянки, а похідною вимогою від скасування права власності на земельні ділянки з метою відновлення порушених прав ФГ «Аркон», є скасування цих земельних ділянок в Державному земельному кадастрі.
Просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 в частині відмови в задоволенні первісного позову та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву Фермерського господарства "Аркон" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Приватного підприємства "Нерухомість Поділля", Калинівської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування прав власності та державної реєстрації та про зобов`язання до вчинення дій задовольнити в повному обсязі.

Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області подав відзив на апеляційну скаргу ФГ «Аркон», в якому заперечує проти її задоволення та вважає її необґрунтованою.
Посилається на п. 136 Порядку ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 та пояснює, що у разі поділу земельної ділянки змінюються межі, площа та кадастровий номер цієї земельної ділянки, проте обсяг прав попереднього землекористувача, набутий на таку земельну ділянку у встановленому законом порядку не змінюється.
Вважає, що позивачем не доведено, що йому створено перепони у користуванні земельною ділянкою, переданою в оренду згідно з договором від 26.06.2014 р.
Зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту у разі задоволення позову призведе до зникнення спірних земельних ділянок як об`єктів цивільних прав і при цьому не відновить із архівного шару земельну ділянку, яка передавалася в оренду, що створить правову невизначеність щодо меж вказаних земельних ділянок і відповідних речових прав учасників справи на них.
Просить апеляційну скаргу ФГ «Аркон» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 – без змін.

Відповідач Приватне підприємство "Нерухомість Поділля" також подав відзив на апеляційну скаргу ФГ «Аркон», в якому заперечує проти апеляційної скарги Фермерського господарства «Аркон» у повному обсязі та вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову є законним і таким, що ґрунтується на правильному встановленні фактичних обставин та застосуванні норм матеріального і процесуального права.
Вважає, що ФГ «Аркон», не здійснюючи реального користування земельними ділянками та не довівши створення будь-яких перешкод, використовує судовий процес як інструмент впливу на добросовісного власника, який інвестував значні кошти у розвиток об`єкта енергетичної інфраструктури.
Зазначає, що поділ земельної ділянки у цій справі не призвів до припинення або зміни орендних прав ФГ «Аркон», не створив об`єктивних перешкод у користуванні земельною ділянкою та не може розглядатися як самостійна підстава для задоволення позовних вимог.
Просить апеляційну скаргу Фермерського господарства «Аркон» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 в частині відмови у задоволенні первісного позову ФГ «Аркон» залишити без змін.
Одночасно у відзиві на апеляційну скаргу відповідач Приватне підприємство "Нерухомість Поділля" просить долучити до матеріалів справи новий доказ - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.11.2025 р. про реєстрацію за ПП «Нерухомість Поділля» сонячної електростанції. Відповідач зазначає, що зазначений доказ не подавався та об`єктивно не міг бути поданий під час розгляду справи судом першої інстанції, оскільки був сформований 27.11.2025 р. - у день ухвалення рішення у справі № 902/1116/25, після завершення розгляду справи по суті.

Відповідач за первісним позовом Калинівська міська рада також подав відзив на апеляційну скаргу ФГ «Аркон», в якому вважає скаргу необґрунтованою.
Вважає, що суд першої інстанції при відмові у задоволенні первісного позову дійшов вірних висновків.
Зазначає, що скасування рішення про державну реєстрацію новостворених земельних ділянок внаслідок поділу із скасуванням записів у Поземельній книзі та перенесення відповідних відомостей до архівного шару Національної кадастрової системи України не відновить існування первісної земельної ділянки з кадастровим номером 0521683300:03:000:0462, яка припинила своє існування як об`єкт цивільних прав та обов`язків і також знаходиться в архівному шарі.
Доводить, що обраний позивачем спосіб захисту у разі задоволення позову призведе до зникнення спірних земельних ділянок як об`єктів цивільних прав і при цьому не відновить із архівного шару земельну ділянку, яка передавалася в оренду, що створить правову невизначеність щодо меж вказаних земельних ділянок і відповідних речових прав учасників справи на них.
Просить апеляційну скаргу ФГ «Аркон» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 в частині відмови у задоволенні первісного позову залишити без змін.

Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу ФГ «Аркон» не подали.

Відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом Калинівська міська рада також звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов Калинівської міської ради задоволити в повному обсязі.
Зазначає, що з 22.04.2021 р., тобто - з моменту реєстрації комунальної власності на земельні ділянки Калинівська міська рада не знала про існування договору оренди землі № 363 від 25.06.2014 р., який був укладений ОСОБА_10 та Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області, і при реєстрації права комунальної власності на спірні земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав інформація про інше речове право (право оренди) була відсутня.
Звертає увагу, що відповідно до ст. 1481 Земельного Кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки, відповідно, Калинівська міська рада є належним орендодавцем за договором оренди землі № 363 від 25.06.2014 р.
Пояснює, що кошти в погашення заборгованості по сплаті орендної плати по договору № 363 від 25.06.2014 р. були сплачені громадянином ОСОБА_10 за період з 01.01.2023 р. по 31.12.2023 р. – 25.07.2023 р., за період з 01.01.2024 р. по 31.12.2024 р. – 13.06.2024 р., за період з 01.01.2025 р. по 31.08.2025 р. – 23.06.2025 р. та 24.06.2025 р., що підтверджується довідками про рух коштів з ІПК «Місцевий бюджет».
Доводить, що систематична несплата орендної плати у строки, визначені договором, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 ЗК України, ст. 651 ЦК України та умов договору оренди землі є достатньою правовою підставою для розірвання договору оренди землі в судовому порядку.
Посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 20.11.2024 р. у справі № 918/391/23 та доводить, що подальше погашення заборгованості - невчасно сплаченої орендної плати не спростовує факт несплати орендарем орендної плати та не впливає на можливість пред`явлення і задоволення судом позову про розірвання договору.
Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази сплати орендних платежів у більшому розмірі за використання усіх земельних ділянок, як про це зазначив суд першої інстанції, оскільки між ФГ «Аркон» і Калинівською міською радою наявні договірні відносини щодо декількох земельних ділянок, що неодноразово доводилось у судових засіданнях.
Просить скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Калинівської міської ради до Фермерського господарства «Аркон» про припинення дії договору оренди землі шляхом його розірвання та ухвалити нове рішення, яким припинити дію договору оренди землі № 363 від 25.06.2014 р., укладеного ОСОБА_10 та Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області, шляхом його розірвання.

Відповідач Приватне підприємство "Нерухомість Поділля" подав відзив на апеляційну скаргу Калинівської міської ради, в якому погоджується з доводами скаржника та вважає, що рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. в частині відмови у задоволенні зустрічного позову є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, орендна плата вносилася з істотним порушенням строків, визначених пунктом 11 договору та не носила регулярного щомісячного характеру, передбаченого умовами договору. Доводить, сплата річної суми орендної плати одним або кількома платежами з регулярним значним простроченням не може вважатися належним та своєчасним виконанням зобов`язання, а навпаки підтверджує систематичне порушення орендарем істотної умови договору, що саме по собі є достатньою правовою підставою для його розірвання.
Вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, безпідставно застосував норми статті 651 Цивільного кодексу України, оцінивши істотність порушення та баланс інтересів сторін, тоді як до спірних правовідносин підлягала застосуванню спеціальна норма земельного законодавства – п. «д» ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України, яка не передбачає необхідності доведення істотності порушення, а вимагає встановлення самого факту систематичної несплати орендної плати.
Просить рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов Калинівської міської ради та припинити дію договору оренди землі № 363 від 25.06.2014 р. шляхом його розірвання.

Інші учасники справи відзивів на апеляційну скаргу Калинівської міської ради не подали.

Розглянувши клопотання відповідача Приватного підприємства "Нерухомість Поділля" про долучення до справи нових доказів, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до норм ч. 1, 4, 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються. 
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до норм ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Колегія суддів відзначає, що така обставина як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання прокурором таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, враховуючи, що рішення ухвалене судом першої інстанції без оцінки такого доказу. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16.04.2024 р. у справі № 922/331/23 та від 27.05.2025 р. у справі № 910/17647/18 і такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів”, ч.4 ст. 236 ГПК України.
Отже, колегія суддів, керуючись нормами ст. 269 ГПК України, не приймає наданий відповідачем Приватним підприємством "Нерухомість Поділля" витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.11.2025 р. про реєстрацію за ПП «Нерухомість Поділля» сонячної електростанції, оскільки такий доказ не існував на момент прийняття рішення судом першої інстанції.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не забезпечили явку представників у судове засідання, тоді як були повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи в установленому порядку.
Колегія суддів враховує, що ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2026 р. про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом Фермерського господарства "Аркон" на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 918/820/25 та про призначення апеляційної скарги до розгляду в судовому засіданні на 17.02.2026 р., а також ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.01.2026 р. про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом Калинівської міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 та про об`єднання для спільного розгляду в межах апеляційного провадження апеляційних скарг відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом Калинівської міської ради та позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом Фермерського господарства "Аркон" на рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 апеляційний суд надіслав відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за адресами їх місця реєстрації. Матеріалами справи підтверджено, що поштові відправлення з ухвалами апеляційного суду про відкриття апеляційних проваджень у справі, адресовані відповідачам, були повернуті із довідкою Укрпошти про повернення поштового відправлення у зв`язку з відсутністю адресата за адресою місцезнаходження.
Відомості про повідомлення цим відповідачами суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання у матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Колегія суддів керується відповідною нормою і відзначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника/суду. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 800/547/17 та постановах Верховного Суду від 27.11.2019 р. у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 р. у справі № 10/249-10/19, від 18.03.2021 р. у справі № 911/3142/19.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України").
Отже, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у відповідності до норм ст. 120 ЦК України були належним чином повідомлені про розгляд апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції.
Крім того, ухвали апеляційного суду про відкриття апеляційних проваджень у справі були доставлені до електронного кабінету адвоката Грицуляка Т.П., який був представником відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_8 при розгляді даної справи в суді першої інстанції. Враховано при цьому, що відповідно до ч. 7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Апеляційний суд таким чином всіма наявними засобами повідомив відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про призначення судового засідання у справі № 902/1116/25 на 17.02.2026 р.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась та додаткові докази судом не витребовувались, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представників відповідачів – фізичних осіб.

Представник позивача за первісним позовом/відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги ФГ «Аркон» та заперечував проти доводів апеляційної скарги Калинівської міської ради. Просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у первісному позові та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задоволити у повному обсязі.
Представник відповідача за первісним позовом/позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги Калинівської міської ради та просив її задоволити. Щодо апеляційної скарги ФГ «Аркон» заперечував.
Представники відповідачів Приватного підприємства "Нерухомість Поділля" та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області підтримали свої доводи, викладені у відзивах на апеляційні скарги.

Розглянувши апеляційні скарги, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення судом першої інстанції, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Калинівської міської ради підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ФГ «Аркон» - задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
ФГ «Аркон», звертаючись з даним позовом до Господарського суду Вінницької області, заявив позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка перебуває в архівному шарі Державного земельного кадастру, з архівним кадастровим номером 0521683300:03:000:0462 площею 60,000 га шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав власності вищезазначених фізичних осіб на земельні ділянки з кадастровими номерами 0521683300:03:000:0556, 0521683300:03:000:0557, 0521683300:03:000:0559, 0521683300:03:000:0566, 0521683300:03:000:0568, 0521683300:03:000:0572, 0521683300:03:000:0571 і 0521683300:03:000:0575.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та Інформації з Державного земельного кадастру встановлено наступне :
- громадянин України ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0571 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Калинівської міської ради про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність від 03.11.2021 р. № 2559 /а.с. 40 – 41 у т.1/;
- громадянин ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0572 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Калинівської міської ради про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність від 03.11.2021 р. № 2559 /а.с. 42 – 43 у т.1/;
- громадянин ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0568 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Калинівської міської ради про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність від 03.11.2021 р. № 2558 /а.с. 44 – 45 у т.1/;
- громадянин ОСОБА_6 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0559 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2023 р. № 671 /а.с. 46 – 47 у т.1/;
- громадянин ОСОБА_7 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0556 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Калинівської міської ради від 27.08.2021 р. № 2000 /а.с. 48 – 49 у т.1/;
- громадянка України ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0575 площею 1,1675 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2024 р. № 709 /а.с. 50 – 51 у т.1/;
- громадянин ОСОБА_5 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0566 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Калинівської міської ради від 03.11.2021 р. № 2557 /а.с. 52 – 53 у т.1/;
- громадянин ОСОБА_8 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0557 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Калинівської міської ради від 27.08.2021 р. № 1999 /а.с. 54 – 55 у т.1/.
Колегія суддів відзначає, що судова юрисдикція – це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства – цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.10.2020 р. у справі № 635/551/17 і такий висновок враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Правила визначення юрисдикційності відповідної справи встановлені процесуальними законами, якими регламентована предметна та суб`єктна юрисдикція адміністративних, господарських та цивільних судів, – це ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 20 ГПК України, ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України. 
Так, ст. 20 ГПК України встановлені особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів та уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами. За нормами цієї статті господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду (п. 2 ч. 1 ст. 20 ГПК України); справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи – підприємці (п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України).
За змістом ч. 1 ст. 19 ЦПК України "Справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів" суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ. Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними. Критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.
Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
У спорах щодо земельних відносин при розмежуванні юрисдикції між цивільними і господарськими судами на першому місці – зміст правовідносин і вже другорядне значення надається суб`єктному складу (фізична чи юридична особа). Адже господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності як за участю юридичних осіб, так і за участю фізичних осіб-підприємців, а в певних випадках і за участю осіб, які не мають статусу суб`єкта господарювання. Крім того, критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 09.02.2023 у справі № 922/1138/22, від 26.06.2025 у справі № 910/13680/24, від 25.02.2020 у справі № 916/385/19, від 09.02.2023 у справі № 922/1138/22, від 13.02.2025 р. у справі № 918/132/24, від 18.03.2025 р. у справі № 918/443/24, від 15.04.2025 р. у справі № 918/442/25 та від 02.12.2025 р. у справі № 906/13/25 і такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч.4 ст. 236 ГПК України.
Отже, позовні вимоги у даній справі ФГ «Аркон» заявлено, зокрема, до фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які стали власниками спірних земельних ділянок, - про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка перебуває в архівному шарі Державного земельного кадастру, з архівним кадастровим номером 0521683300:03:000:0462 площею 60,000 га шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0521683300:03:000:0556, 0521683300:03:000:0557, 0521683300:03:000:0559, 0521683300:03:000:0566, 0521683300:03:000:0568, 0521683300:03:000:0572, 0521683300:03:000:0571 і 0521683300:03:000:0575. При цьому враховано, що земельні ділянки мають цільове призначення – для ведення особистого селянського господарства, і не встановлено, що спір в цій частині виник у зв`язку зі здійсненням відповідачами-фізичними особами господарської діяльності, тому колегія суддів вважає, що такий спір за своїм суб`єктним складом та характером спірних правовідносин підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства
Відповідно до ч. 1 ст. 21 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.
Отже суд першої інстанції помилково відкрив провадження у даній справі в частині позовних вимог ФГ «Аркон», заявлених до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та вирішив спір частині вимог заявлених до фізичних осіб по суті, тоді як необхідно було закрити провадження у справі в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Суд першої інстанції вирішив по суті спір в частині позовних вимог, заявлених до фізичних осіб (відмовив у задоволенні таких вимог), що є процесуальним порушенням, яке відповідно до ч. 1 ст. 278 ГПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 278 ГПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції господарських судів, визначених статтями 20-23 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів висновує, що рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. підлягає скасуванню в частині відмови у задоволені позовних вимог Фермерського господарства "Аркон", заявлених до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі ч. 1 ст. 278 ГПК України із закриттям провадження у цій частині з підстави передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.
Щодо первісного позову Фермерського господарства "Аркон" до Приватного підприємства "Нерухомість Поділля", Калинівської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у такому первісному позові. Натомість колегія суддів вважає за доцільне змінити мотивувальну частину рішення щодо відмови у первісному позові Фермерського господарства "Аркон" до Приватного підприємства "Нерухомість Поділля", Калинівської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, враховуючи наступне.
Судом встановлено, що 25.06.2014 р. Головне управління Держземагенства у Вінницькій області як орендодавець та ОСОБА_10 як орендар уклали договір оренди землі № 363. Відповідно до п. 1 цього договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Комунарівської сільської ради (за межами населеного пункту) Калинівського району Вінницької області /а.с. 18 – 20 у т.1/. Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка з кадастровим номером 0521683300:03:000:0462 загальною площею 60,0000 га з них 26,1698 га - рілля, 33,8302 га – пасовища 
Відповідно до п. 8 договору договір укладено на 25 (двадцять п`ять) років з моменту укладання. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Дата закінчення терміну договору 24.06.2039 р.
Згідно з п. 14 - 16 договору цільове призначення земельної ділянки – для ведення фермерського господарства. Умови збереження стану об`єкта оренди: використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням з дотриманням вимог чинного законодавства та дотримання режиму природоохоронного використання земель.
25.06.2014 р. Головне управління Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_10 підписали акт передавання-приймання орендованої земельної ділянки /а.с. 21 у т.1/.
Право оренди зареєстровано за ОСОБА_10 16.07.2014 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 24338756 від 16.07.2014 р. /а.с. 22 у т.1/.
Фермерське господарство "Аркон" створено 13.08.2014 р. засновником ОСОБА_10 , і до Єдиного державного реєстру внесені відомості про господарство за № 1001491070003001742 /а.с. 17 у т.1/.
З моменту створення селянського (фермерського) господарства до фермерського господарства переходять правомочності володіння і користування та юридичні обов`язки щодо використання земельних ділянок його засновника та учасників. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 р. у справі № 922/989/18.
Отже, ФГ «Аркон» є орендарем за договором оренди землі № 363, який укладений 25.06.2014 р. Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області як орендодавцем та ОСОБА_10 як орендарем.
ФГ «Аркон» до позовної заяви долучило лист Головного управління Держгеокадастру від 10.03.2025 р. № 0-2-0.6-1408/2-25, яким на адвокатський запит повідомлено, що за даними Національної Кадастрової Системи земельна ділянка з кадастровим номером 0521683300:03:000:0462 знаходиться в архівному шарі. На підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок 20.05.2020 р. було здійснено поділ вищезазначеної земельної ділянки в результаті якого було утворено нові земельні ділянки : 0521683300:03:000:0538 площею 22,2573 га, на території Бережанської сільської ради Хмільницького району Вінницької області та 0521683300:03:000:0539 площею 37,7427 га, на території Бережанської сільської ради Хмільницького району Вінницької області /а.с. 23 – 24 у т.1/.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 р. № 1113 «Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин» та на підставі ст. 117 ЗК України, якою визначено порядок передачі земельних ділянок державної власності у комунальну власність, на підставі наказу від 26.11.2020 р. № 5-ОТГ Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області передало Калинівській міській територіальній громаді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 3870,2659 га, які розташовані на території Калинівської міської територіальної громади Хмільницького (Калинівського) району Вінницької області згідно з актом приймання-передачі /а.с. 27 у т.1/. Згідно з додатком до акту приймання-передачі Калинівській міській раді з державної власності була передана земельна ділянка з кадастровим номером 0521683300:03:000:0538 площею 22,2573 га, цільове призначення – землі запасу, відомості про обтяження земельної ділянки відсутні /а.с. 28 – 31 у т.1/.
Згідно з наказом від 21.04.2021 р. № 2-1051/15-21-СГ Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надало Калинівській міській об`єднаній територіальній громаді (Бережанській сільській раді) Калинівського району Вінницької області у комунальну власність земельні ділянки із земель державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 85,9122 га з кадастровими номерами, зокрема, 0521683300:03:000:0539 площею 37,7427 га /а.с. 32 у т.1/.
Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Відповідно до п. а ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад, і відповідно до ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Отже, у відповідності до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 12 Земельного кодексу України Калинівська міська рада повноважна розпоряджатися земельними ділянками з кадастровим номером 0521683300:03:000:0538 площею 22,2573 га та з кадастровим номером 0521683300:03:000:0539 площею 37,7427 га та є орендодавцем за договором оренди землі від 25.06.2014 р. № 363, укладеним 25.06.2014 р. Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області як орендодавцем та ОСОБА_10 як орендарем.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та Інформації з Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 0521683300:03:000:0539 площею 37,7427 га зареєстрована на праві комунальної власності за Калинівською міською радою на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.04.2021 р. № 2-1051/15-21-СГ та від 21.04.2021 р. № 2-1049/15-21-СГ, категорія земель – землі сільськогосподарського призначення, вид використання – землі загального призначення /а.с. 67 – 68 у т.1/.
ФГ «Аркон» до позовної заяви долучило лист Головного управління Держгеокадастру від 14.05.2025 р. № 0-2-0.6-2664/2-25, яким у відповідь на адвокатський запит ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило, що земельна ділянка з кадастровим номером 0521683300:03:000:0538 площею 22,2573 га була поділена і в подальшому сформовані в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером 0521683300:03:000:0538 площею 22,2573 га також неодноразово були поділені, у зв`язку з чим були сформовані земельні ділянки, зокрема, з кадастровими номерами 0521683300:03:000:0570 площею 2,0 га, 0521683300:03:000:0576 площею 2,0 га, 0521683300:03:000:0577 площею 2,0 га та 0521683300:03:000:0574 площею 1,0898 га /а.с. 25 – 26 у т.1/.
Такі відомості підтверджені Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна та Інформації з Державного земельного кадастру про наступні права на спірні земельні ділянки :
- Приватне підприємство «Нерухомість Поділля» набуло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0570 площею 2 га з цільовим призначенням для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2024 р. № 703 /а.с. 64 – 66 у т.1/;
- Приватне підприємство «Нерухомість Поділля» набуло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0576 площею 2 га з цільовим призначенням для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2024 р. № 696 /а.с. 56 – 59 у т.1/;
- Приватне підприємство «Нерухомість Поділля» набуло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0577 площею 2 га з цільовим призначенням для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2024 р. № 698 /а.с. 60 – 63 у т.1/;
- право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521683300:03:000:0574 площею 1,0898 га не зареєстровано, земельна ділянка розташована у Вінницькій області, Хмільницькому районні, Бережанському старостинському окрузі Калинівської міської ради, цільове призначення – земельні ділянки запасу (земельні ділянки, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам) /а.с. 69 – 71 у т.1/.
27.05.2021 р. набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин”, яким Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено пунктом 24, і з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.
Відповідно до наведеної норми п. 24 Перехідних положень ЗК України земельна ділянка з кадастровим номером 0521683300:03:000:0574 площею 1,0898 га, яка розташована у Бережанському старостинському окрузі Калинівської міської ради, належить до комунальної власності Калинівської міської ради.
Фермерське господарство "Аркон" у позові доводить, що його незаконно та протиправно, без припинення діючого договору оренди землі, було позбавлено права користування земельною ділянкою з кадастровим номером 0521683300:03:000:0462, тому просить про усунення перешкод в користуванні такою земельною ділянкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0521683300:03:000:0539 площею 37,7427 га, 0521683300:03:000:0570 площею 2,0 га, 0521683300:03:000:0576 площею 2,0 га, 0521683300:03:000:0577 площею 2,0 га та 0521683300:03:000:0574 площею 1,0898 та шляхом зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області скасувати записи у Поземельній книзі про державну реєстрацію вищезазначених земельних ділянок та перенести відомості про такі земельні ділянки до архівного шару Національної кадастрової системи.
Відмовивши у задоволенні таких позовних вимог, суд першої інстанції виснував, що обраний позивачем спосіб захисту у разі задоволення позову призведе до зникнення спірних земельних ділянок як об`єктів цивільних прав і при цьому не відновить із архівного шару земельну ділянку, яка передавалася в оренду, що створить правову невизначеність щодо меж вказаних земельних ділянок і відповідних речових прав учасників справи на них. На переконання суду першої інстанції належним способом захисту в даному спорі буде визнання права оренди Фермерського господарства "Аркон" на спірні земельні ділянки в межах дії договору оренди землі № 363 від 25.06.2014 р.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ФГ «Аркон».
Разом з тим, колегія суддів зауважує, що аналізувати ефективність способу захисту суд може лише після того та за тієї умови, якщо дійшов висновку, що у позивача наявне право, яке було порушено і потребує захисту.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 03.12.2025 р. у справі № 924/345/25 і колегія суддів враховує такий висновок відповідно до ч.6 ст.13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів”, ч.4 ст. 236 ГПК України.
Як зазначено вище, ФГ «Аркон» як орендар просить у позові, пред`явленому до Приватного підприємства «Нерухомість Поділля», Калинівської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки та про зобов`язання вчинити дії.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З огляду на наведені норми законодавства необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 76 ГПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.
У рішенні Конституційного суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р. (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.
Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.
До господарського суду має право звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Тобто в контексті цієї норми має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Виключно суб`єктивний характер заінтересованості як переконаності в необхідності судового захисту суб`єктивного матеріального права чи законного інтересу може підтверджуватися при зверненні до суду лише посиланням на таку необхідність самої заінтересованої особи. Саме тому суд не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви з тих лише підстав, що не вбачається порушення матеріального права чи законного інтересу позивача, або заявник без належних підстав звернувся до суду в інтересах іншої особи.
Разом з тим, на позивача покладений обов`язок обґрунтувати суду свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що права та інтереси позивача дійсно порушуються відповідачем, а тому потребують захисту.
Вирішуючи спір, суд має виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами та має бути спрямований на захист порушеного права.
Колегія суддів на підставі матеріалів справи встановила, що ФГ «Аркон» не надав будь яких доказів про те, що відповідачі порушили його право як орендаря користуватись спірними земельними ділянками за цільовим призначенням протягом періоду часу, коли ними набуто власність на ці земельні ділянки. Суду не надано будь яких доказів про те, що протягом спірного періоду часу позивач заявляв про порушене право орендаря чи вимагав усунути перешкоди в реалізації права самостійно господарювати на землі за цільовим призначенням відповідно до умов договору оренди землі.
Так, у статті 27 Закону України "Про оренду землі" орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.
Відповідно до норм ст. 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. 
Відповідно до норм ст. 110 ЗК України на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб. Перехід права власності на земельну ділянку, зміна її цільового призначення не припиняє встановлених обмежень, обтяжень. Поділ чи об`єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.
Колегія суддів відзначає, що передача земельної ділянки в оренду і є обтяженням права власника земельної ділянки у розумінні норм ст. 110 ЗК України і поділ земельної ділянки з кадастровим номером 0521683300:03:000:0462 не припиняє права оренди на неї орендаря.
Аналогічні висновки щодо застосування норм ст. 110 ЗК України викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 р. у справі № 357/8277/19, і колегія суддів враховує такий висновок відповідно до ч.6 ст.13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів”, ч.4 ст. 236 ГПК України.
Судом звертається увага, що Калинівська міська рада набула право комунальної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0521683300:03:000:0539 площею 37,7427 га та 0521683300:03:000:0574 площею 1,0898 в силу норм п. 24 Перехідних положень ЗК України, яким передбачено, що землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.
Приватне підприємство «Нерухомість Поділля» набуло право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 0521683300:03:000:0570 площею 2 га, 0521683300:03:000:0576 площею 2 га та 0521683300:03:000:0577 площею 2 га на підставі відплатних договорів купівлі-продажу, які ФГ «Аркон» не оспорює.
Таким чином, відповідачі набули право власності на земельні ділянки в установленому законом порядку, тобто – є належними власниками. При цьому державна реєстрація відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
ФГ «Аркон» доводить у позові про порушення свого права на оренду спірних земельних ділянок, тоді як позовні вимоги до Приватного підприємства «Нерухомість Поділля» та Калинівської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав власності направлені на скасування прав власності на земельні ділянки та скасування державної реєстрації земельних ділянок, що очевидно є безпідставним втручанням у право власності відповідачів Приватного підприємства «Нерухомість Поділля» та Калинівської міської ради на спірні земельні ділянки. Натомість ФГ «Аркон» не доведено, яким чином реєстрація права власності на спірні земельні ділянки за відповідачами впливає на його права як орендаря на використання таких земельних ділянок. Колегія суддів також звертає увагу, що у разі задоволення вимог ФГ «Аркон» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав власності, цільове призначення спірних земельних ділянок залишиться незмінним.
Так само судом першої інстанції правомірно встановлено, що скасування записів у Поземельній книзі та перенесення відповідних відомостей до архівного шару Національної кадастрової системи України не відновить існування первісної земельної ділянки кадастровий номер 0521683300:03:000:0462, яка припинила своє існування як об`єкт цивільних прав та обов`язків і також знаходиться в архівному шарі.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів виснувала, що позивач не довів про порушення відповідачами права ФГ «Аркон» як орендаря, тоді як скасування рішень про державну реєстрацію прав власності на земельні ділянки та про зобов`язання вчинити дії (зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області скасувати записи у Поземельній книзі про державну реєстрацію вищезазначених земельних ділянок та перенести відомості про такі земельні ділянки до архівного шару Національної кадастрової системи) є, на думку колегіі суддів, безпідставним втручанням у володіння земельними ділянками. Отже, керуючись ст..269, 277 ГПК України, колегія суддів не встановила підстав для задоволення апеляційної скарги позивача за первісним позовом Фермерського господарства «Аркон». 
Разом з тим, у даній справі розглядався зустрічний позов Калинівської міської ради до Фермерського господарства «Аркон» про розірвання договору оренди землі з підстави систематичної повної несплати орендних платежів відповідно до п. “д” ч. 1 ст. 141 ЗК України.
Зустрічний позов пов`язаний із первісним позовом досліджуваними у справі правовідносинами і поданий з метою захисту права власника земельної ділянки. Задоволення такого позову виключає задоволення первісного позову, і колегія суддів встановила підстави для задоволення зустрічного позову про розірвання договору.
Відмовивши у задоволенні зустрічного позову Калинівської міської ради до Фермерського господарства «Аркон» про розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції встановив, що поведінка позивача за первісним позовом характеризується як систематична несплатою орендних платежів, так і систематичною переплатою, та виснував, що за таких обставин, відсутні підстави стверджувати, що Калинівська міська рада значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала під час укладення договору.
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, враховуючи наступне.
За змістом норм ст.13-14 Конституції України, статті 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у межах та порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, забезпечувати використання землі за цільовим призначенням, додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 13 Закону України “Про оренду землі” визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України “Про оренду землі” істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а норми статей 24, 25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати.
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України “Про оренду землі” на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Наведені норми кореспондуються із нормами ч. 2 ст. 651 ЦК України, де визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно з п. “д” ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, для висновку про наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом “д” частини першої статті 141 ЗК України суду необхідно встановити такі обставини як “систематичність” та “несплату” орендної плати.
Колегія суддів відзначає, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття “систематичність” у подібних правовідносинах є усталеною та аналогічні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 р. у справі № 918/391/23 та у постановах Верховного Суду від 20.08.2020 р. у справі № 616/292/17, від 24.11.2021 р. у справі № 922/367/21, від 04.07.2023 р. у справі № 906/649/22, від 20.02.2024 р. у справі № 917/586/23, від 02.04.2024 р. у справі № 922/1165/23 та від 08.05.2024 р. у справі № 629/2698/23. Такі висновки враховуються колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів”, ч.4 ст. 236 ГПК України.
Таким чином, підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом “д” частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 р. у справі № 918/391/23 і такий висновок враховується колегією суддів відповідно до ч.6 ст.13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів”, ч.4 ст. 236 ГПК України.
У даній справі Калинівська міська рада звернулася до суду з зустрічним позовом про розірвання договору оренди землі від 25.06.2014 р. № 363 на підставі пункту "д" частини першої статті 141 Земельного кодексу України та частини другої статті 651 Цивільного кодексу України з підстави систематичної несплати ФГ «Аркон» орендної плати за землю протягом 2023 - 2025 років, в строки, визначені умовами договору оренди землі, що є істотним порушенням умов договору оренди.
Колегією суддів встановлено, що відповідно до пункту 11 договору оренди землі орендна плата має вноситись до місцевого бюджету орендарем рівними частками за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Довідками про рух коштів, які наданоі суду Калинівською міською радою, підтверджено, що ФГ «Аркон» за користування землею у 2023 році сплатило орендну плату 25.07.2023 р., за користування землею у 2024 році сплатило орендну плату в період з 13.06.2024 р. по 18.06.2024 р., а за користування землею у 2025 році сплатило орендну плату у період з 13.06.2025 р. по 07.07.2025 р. /а.с. 153 – 155 у т.1/. Відповідач за зустрічним позовом ФГ «Аркон» не спростовує, що орендна плата сплачувалась ним саме в такому порядку, як зазначено у довідках про рух коштів, але заперечує факт порушення з огляду на подальше відшкодування боргу та переплату (оплату за місяці, які ще не настали).
Отже, у заявлений радою період 2023-2025 р.р. ФГ «Аркон» не сплачувало орендну плату до місцевого бюджету рівними частками щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця: - у 2023 році ФГ «Аркон» не сплатило орендну плату в строк визначений п. 11 договору оренди землі за січень, лютий, березень, квітень та травень 2023 року;
- у 2024 році ФГ «Аркон» не сплатило орендну плату в строк визначений п. 11 договору оренди землі за січень, лютий, березень та квітень 2024 року;
- у 2025 році ФГ «Аркон» не сплатило орендну плату в строк визначений п. 11 договору оренди землі за січень, лютий, березень та квітень 2025 року.
Надавши оцінку таким обставинам, колегія суддів вважає, що має місце систематична, тобто неодноразова несплата (п`ять місяців у 2023 році та протягом чотирьох місяців у 2024 – 2025 роках) орендної плати, що є порушенням умов п.11 договору, де передбачено щомісячне - за податковий період внесення орендних платежів. Систематичне порушення строку сплати орендних платежів є самостійною і достатньою підставою для розірвання договорів оренди землі згідно з пунктом “д” частини першої статті 141 ЗК України. 
Той факт, що ФГ «Аркон» після прострочення сплати орендної плати сплачувало і заборгованість і за наступні місяці не впливає на оцінку систематичної (два та більше випадки) повної несплати орендної плати як підставу для розірвання договору на вимогу орендодавця відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України.
Такий висновок колегії суддів узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2024 р. у справі № 918/391/23, та усталеною практикою судів у подібних правовідносинах. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 р. у справі № 918/391/23 виснувала, що той факт, що орендар в подальшому сплатив заборгованість за орендною платою, не впливає на право орендодавця, вимагати розірвання договору на підставі п. “д” ч. 1 ст. 141 ЗК України, оскільки орендар допустив таке порушення, як систематичну (два та більше випадки) повну несплату орендної плати, що є самостійною і достатньою підставою для розірвання договору, оскільки у такій категорії спорів суди мають з`ясовувати, чи мали місце у минулому, під час дії договору оренди землі, юридичні факти, з якими закон або договір пов`язують виникнення у сторони права вимагати в суді розірвання договору оренди в односторонньому порядку.
Натомість суд першої інстанції відхилився від таких правових висновків без жодного обґрунтування такого всупереч ч.6 ст.13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів”, ч.4 ст. 236 ГПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовна вимога Калинівської міської ради про припинення шляхом розірвання договору оренди землі від 25.06.2014 р. № 363 є обгрунтованою і підлягає задоволенню. 
За результатом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. в частині підстав відмови у задоволенні первісного позову та про скасування рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України із ухваленням нового рішення про задоволення зустрічного позову у повному обсязі.
Судові витрати покладаються на позивача Фермерське господарство "Аркон" згідно зі ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 231, 269, 270, 275, 276, 277, 278, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу позивача за первісним позовом Фермерського господарства "Аркон" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог Фермерського господарства "Аркон" заявлених до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
В цій частині провадження у справі закрити.

Змінити мотивувальну частину рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 щодо відмови у первісному позові Фермерського господарства "Аркон" до Приватного підприємства "Нерухомість Поділля", Калинівської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, виклавши її в редакції даної постанови.
Резолютивну частину рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 щодо відмови у первісному позові Фермерського господарства "Аркон" до Приватного підприємства "Нерухомість Поділля", Калинівської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу позивача за зустрічним позовом Калинівської міської ради задоволити.

Рішення Господарського суду Вінницької області від 27.11.2025 р. у справі № 902/1116/25 скасувати в частині відмови у задоволені зустрічного позову.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задоволити.
Розірвати договір оренди землі № 363, який укладений 25.06.2014 р. ОСОБА_10 та Головним управлінням Держземагентства у Вінницькій області.

3. Стягнути з Фермерського господарства "Аркон" (23226, Вінницька обл., Вінницький р-н, село Медвеже Вушко, вул. Калініна, будинок 27 код ЄДРПОУ 39350206) на користь Калинівської міської ради (22400, Вінницька обл., Хмільницький р-н, місто Калинівка, вул. Нестерчука В., будинок 19, код ЄДРПОУ 04326106) 3028,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.
Стягнути з Фермерського господарства "Аркон" (23226, Вінницька обл., Вінницький р-н, село Медвеже Вушко, вул. Калініна, будинок 27 код ЄДРПОУ 39350206) на користь Калинівської міської ради (22400, Вінницька обл., Хмільницький р-н, місто Калинівка, вул. Нестерчука В., будинок 19, код ЄДРПОУ 04326106) 4542,00 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Вінницької області видати накази на виконання даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Справу № 902/1116/25 повернути Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений 18.03.2026 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В. 

Суддя   Філіпова Т.Л. 

Суддя   Василишин А.Р.