ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" квітня 2026 р. Справа№ 920/455/23(920/630/24)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Доманської М.Л.
суддів: Пантелієнка В.О. 
Остапенка О.М. 

за участю секретаря судового засідання Сороки П.М.
та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засідання від 08.04.2026,
розглянувши матеріали апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича
на рішення Господарського суду Сумської області від 03.09.2025
у справі №920/455/23(920/630/24) (суддя Соп`яненко О.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича
до  ОСОБА_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головного управління ДПС у Сумській області 
про покладення субсидіарної відповідальності
в межах справи №920/455/23
за заявою Головного управління ДПС у Сумській області 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр"
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича до відповідача ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головного управління ДПС у Сумській області про покладення субсидіарної відповідальності - відмовлено.
Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду; скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24); ухвалити нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ "Афганський центр" арбітражного керуючого Солдаткіна С.В. та: - Покласти субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" у сумі 654315,24 грн на громадянина України ОСОБА_1 ; стягнути з громадянина України ОСОБА_1 кошти в сумі 654315,24 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр", для забезпечення задоволення вимог кредиторів.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія Вячеславовича передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Яценко О.В.; судді: Хрипун О.О., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2025 витребувано у Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/455/23(920/630/24); відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича на рішення Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.
23.10.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №920/455/23(920/630/24) у 2-х томах.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 заяву колегії суддів у складі: головуючий суддя - Яценко О.В., судді: Тищенко О.В., Хрипун О.О. про самовідвід від розгляду справи №920/455/23(920/630/24) задоволено; відведено суддів Північного апеляційного господарського суду Яценко О.В., Тищенко О.В., Хрипуна О.О. від розгляду справи № 920/455/23(920/630/24); матеріали справи № 920/455/23(920/630/24) передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 ГПК України.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича передано колегії суддів у складі: головуючий суддя: Доманська М.Л.; судді: Козир Т.П.; Пантелієнко В.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.11.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича на рішення Господарського суду Сумській області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) залишено без руху; роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржник має право усунути недоліки апеляційної скарги, а саме, подати до Північного апеляційного господарського докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.
22.09.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію про сплату від 07.11.2025 №9713-1419-6302-1532.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича на рішення Господарського суду Сумській області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24); розгляд апеляційної скарги призначено на 10.12.2025; запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи протягом десяти днів, з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 26.11.2025; встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв, клопотань, пояснень в письмовій формі із доказами надсилання (надання) копій цих документів іншим учасникам справи протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 03.12.2025.
24.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій заявник просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія Вячеславовича у справі № 920/455/23 (920/630/24); залишити без змін рішення Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі № 920/455/23 (920/630/24).
24.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника - адвоката Ступак Ірину Володимирівну ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до участі у судовому засіданні у справі №920/455/23 (920/630/24), в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.
25.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Головного управління ДПС у Сумській області надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника - Пшик Тетяну Сергіївну ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) до участі у судовому засіданні у справі №920/455/23 (920/630/24), в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.
26.11.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до участі у судовому засіданні у справі №920/455/23 (920/630/24), в режимі відоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів.
03.12.2025 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від Головного управління ДПС у Сумській області надійшли пояснення щодо апеляційної скарги арбітражного керуючого та на відзив на апеляційну скаргу, в яких кредитор у даній справі просить суд задовольнити апеляційну скаргу. Рішення Господарського суду Сумської області 03.09.2025 по справі № 920/455/23 (920/630/24) про відмову у задоволенні заяви арбітражного керуючого ТОВ «Афганський центр» в особі Солдаткіна Сергія В`ячеславовича до відповідача ОСОБА_1 про покладення субсидіарної відповідальності скасувати. Покласти субсидіарну відповідальність по зобов`язанням ТОВ «Афганський центр» на громадянина України ОСОБА_1 та стягнути для забезпечення вимог кредиторів кошти в сумі 654 315,24 гривень.
10.12.2025 у судове засідання з`явились представник ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича, представник Головного управління ДПС у Сумській області та представник ОСОБА_1 в режимі відеоконференцзв`язку.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у розгляді апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича на рішення Господарського суду Сумській області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) оголошено перерву на 18.02.2026.
12.02.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія Вячеславовича надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в заявник просить допустити його представника - адвоката Солдаткіна Ігоря В`ячеславовича ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до участі у судовому засіданні у справі №920/455/23(920/630/24).
12.02.2026 через систему "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції, в якій заявник просить допустити його представника - адвоката Ступак Ірину Володимирівну ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до участі у судовому засіданні у справі №920/455/23(920/630/24).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" та ОСОБА_1 про проведення судового засідання у справі в режимі відеоконференції задоволено; ухвалено, що розгляд апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича на рішення Господарського суду Сумській області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24), призначений на 18.02.2026 о 12 год. 50 хв., буде проводитись в режимі відеоконференції в приміщенні Північного апеляційного господарського суду (зал судового засідання №1).
У зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. з 10.02.2026 на лікарняному, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2026, сформовано новий склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційних скарг у справі №920/455/23(920/630/24) у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 прийнято апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича на рішення Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) до свого провадження у новому складі суду.
У зв`язку з оголошенням сигналу "Повітряна тривога" у місті Києві, судове засідання 18.02.2026 не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 розгляд апеляційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича на рішення Господарського суду Сумській області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) призначено на 08.04.2026 о 10 год. 00 хв. Зазначено, що представник ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія Вячеславовича - адвокат Солдаткін Ігор В`ячеславович ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Предстаник ОСОБА_1 - адвокат Ступак Ірину Володимирівну ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
08.04.2026 у судове засідання з`явились в режимі відеоконференції представник ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія Вячеславовича та предстаник ОСОБА_1 . Представники інших учасників справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.
Колегія суддів вирішила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників інших учасників справи, які не з`явились у судове засідання, з огляду на наступне.
За положеннями статті 129 Конституції України та статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зобов`язує сторін добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Наведена правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 916/1577/19, від 09.04.2024 у справі № 873/225/23.
Представник ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія Вячеславовича просив суд апеляційної інстанції задовольнити апеляційну скаргу. Скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24). Прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора ТОВ «Афганський центр» арбітражного керуючого Солдаткіна С.В. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» у сумі 654 315,24 грн. на ОСОБА_1 .
Представник ОСОБА_1 просив суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не врахував бездіяльність ОСОБА_1 , що виражається у наступному: борг у розмірі 654 315,24 грн виник саме у період керівництва ОСОБА_1 ; відповідач не вживав заходів для погашення податкової заборгованості, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 42 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» діяти добросовісно і розумно в інтересах товариства. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.04.2024, ТОВ «Афганський центр» 20.01.2020 передало в суборенду ПАТ «Сумиобленерго» частину земельної ділянки площею 0,0172 га за адресою: м. Суми, перехрестя вулиць В`ячеслава Чорновола та Першотравнева, від загальної площі 2,4111 відповідно до договору суборенди частини земельної ділянки від 20.01.2020. Скаржник зазначає, що відповідач не вживав заходів щодо отримання коштів за суборенду та оплату боргу головному управлінню ДПС у Сумській області. Листом від 21.07.2020 вих. № 01/12 директор ТОВ «Афганський центр» ОСОБА_1 повідомив головному управлінню ДПС у Сумській області, що у ТОВ «Афганський центр» відсутні грошові кошти у розмірі, необхідному для сплати заборгованості, тому ТОВ «Афганський центр» не має фінансової можливості сплатити вказану у Податковій вимозі від 03.07.2020 № 6288-10 суму заборгованості зі сплати орендної плати з юридичних осіб у розмірі 58 247,34 грн, але в той час ТОВ «Афганський центр» вже здавав в суборенду земельну ділянку. Скаржник зазначає, що в ході проведення інвентаризації майна ліквідатором був виявлений актив підприємства, а саме: цінні папери, які належать ТОВ «Афганський центр», найменування емітента: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «СТАНДАРТ РЕ», Кількість цінних паперів 298 863, загальна номінальна вартість - 298 863 грн. На думку апелянта, засновник та директор ТОВ «Афганський центр» ОСОБА_1 міг здійснити продаж цінних паперів та кошти направити на погашення вимог Головного управління ДПС у Сумській області. Листом від 31.07.2020 вих. №01/13 директор ТОВ «Афганський центр» ОСОБА_1 на запит ГУ ДПС у Сумській області надав фінансову звітність малого підприємства за І півріччя 2020, оборотно - сальдову відомість за січень 2020 - червень 2020, копію листа від 09.04.2020 № 5348 від Ковпаківського ВДВС, копію постанови Ковпаківського ВДВС від 09.04.2020. Листом від 25.09.2020 ГУ ДПС у Сумській області звернулось до ТОВ «Афганський центр» з проханням надати розшифровку рядка 1030 «Довгострокові фінансові інвестиції», де зазначено активи на суму 1 284,5 тис. грн., та його документальне підтвердження для здійснення опису в податкову заставу. Відповідь від ТОВ «Афганський центр» надана не була. Ліквідатором в ході проведення інвентаризації майна ТОВ «Афганський центр», довгострокових фінансових інвестицій виявлено не було. Отже, засновник та директор ТОВ «Афганський центр» ОСОБА_1 зазначив недостовірні відомості у звітності та увів в оману кредитора Головне управління ДПС у Сумській області. Скаржник зазначає, що відповідно до листа від 23.06.2023 з Державної інспекції архітектури та містобудування України Управлінням Державного архітектурно - будівельного контролю Сумської міської ради в 2020 - 2022 Товариству з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» видавались сертифікати про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та декларація про початок будівельних робіт. Останній сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів ТОВ «Афганський центр» було отримано 20.09.2022, а вже 30.09.2022 відбулось відчуження 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Афганський центр» на користь нового номінального засновника та керівника підприємства ОСОБА_2 . Отже, коли було завершено будівництво об`єкта, з метою уникнення відповідальності засновника та директора, ОСОБА_1 перевів управління на користь нового номінального засновника та керівника боржника - ОСОБА_2 . На думку апелянта, суд першої інстанції не дав належної оцінки доказам, поданим позивачем, чим порушив вимоги ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, зокрема: фінансовій звітності, яка підтверджує збитковість та нарощування боргу у 2020- 2022; факту припинення сплати орендної плати за землю, що призвело до виникнення податкового боргу у розмірі 697 033,30 грн. Скаржник зазначає, що наявні всі елементи складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 61 КУзПБ: об`єкт - права кредиторів на задоволення їх вимог; об`єктивна сторона - збільшення боргів, відсутність активів; суб`єкт - ОСОБА_1 , як керівник та засновник боржника; суб`єктивна сторона - умисел ухилитися від відповідальності.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича слід задовольнити. Рішення Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) слід скасувати. Прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора ТОВ «Афганський центр» арбітражного керуючого Солдаткіна С.В. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» у сумі 654 315,24 грн. на ОСОБА_1 , стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» (40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 72, код ЄДРПОУ 32317817) 654 315,24 грн, з огляду на наступне.
Головне управління ДПС у Сумській області звернулось із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр», посилаючись на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» є юридичною особою та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Сумській області. Станом на 01.05.2023 (дата подання заяви) за ТОВ «Афганський центр» обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб на загальну суму 697 033,30 грн. Виникнення даної суми боргу підтверджено матеріалами заяви, зокрема, витягами з інтегрованої картки платника податків, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 по справі № 480/13330/20, податковою вимогою від 03.07.2020 №6288-10, податковою декларацією від 16.02.2021 № 9027334031. Заявник вказує, що з метою погашення податкового боргу контролюючими органами було вжито ряд заходів примусового характеру, які не призвели до погашення податкового боргу. Заборгованість боржника у сумі 697 033,30 грн не підлягає списанню та розстроченню на підставі ст.ст. 100, 101 Податкового кодексу України.
Ухвалою Господарського суду Сумської області від 31.05.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» (40000, м.Суми, вул. Петропавлівська, буд. 72, код ЄДРПОУ 32317817). Визнано вимоги Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, код ЄДРПОУ 43995469) до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» (40000, м.Суми, вул. Петропавлівська, буд. 72, код ЄДРПОУ 32317817) у розмірі 784 173,30 грн та включено до реєстру вимог кредиторів, з яких: 26 840,00 грн судового збору та 60 300,00 грн авансування винагороди арбітражного керуючого включити до першої черги, 697 033,30 грн податкової заборгованості включено до третьої черги реєстру вимог кредиторів. Ввведено процедуру розпорядження майном строком 170 календарних днів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія Вячеславовича; призначено попереднє засідання суду.
Постановою Господарського суду Сумської області від 10.08.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) Товариство з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" (40000, м.Суми, вул. Петропавлівська, буд. 72, код ЄДРПОУ 32317817) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія Вячеславовича (вул. Троїцька, 21, м. Суми, 40022; свідоцтво № 200 від 08.02.2013). 
Вказана постанова обгрунтована тим, що 08.08.2023 відбулося засідання зборів кредиторів ТОВ «Афганський центр», на якому було погоджено звернення до Господарського суду Сумської області з клопотанням про визнання ТОВ «Афганський центр» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури; погоджено кандидатуру арбітражного керуючого Солдаткіна С.В. на призначення ліквідатором у даній справі.
Вказане рішення мотивовано результатами проведеного аналізу фінансово-господарського стану, наданим розпорядником майна звітом про свою роботу, інформацією про фінансове становище боржника, відсутністю складеного плану санації на етапі проведення процедури розпорядження майном, відсутністю потенційних інвесторів та осіб, які бажають прийняти участь у санації боржника, відсутністю погашення кредиторської заборгованості, наявністю значного розміру кредиторської заборгованості. Розпорядником майна не виявлено будь-яких активів підприємства, які б свідчили про спроможність боржника в подальшому здійснювати ефективну господарську діяльність та розрахуватися з кредиторами за рахунок грошових коштів, отриманих у результаті такої діяльності. Підприємство є нерентабельним та збитковим. Розпорядником майна вжито вичерпний перелік всіх необхідних заходів, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, однак майновий стан боржника залишився надкризовим.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія звернулось до суду першої інстанції з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" на ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 654315,24 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр", для забезпечення задоволення вимог кредиторів.
Вказана заява обгрунтована тим, що на виконання приписів норм Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення активів банкрута для подальшого погашення грошових вимог кредиторів ТОВ "Афганський центр", як на стадії розпорядження майном, так і у ліквідаційній процедурі арбітражним керуючим вчинялися дії для виявлення майна та активів товариства.
Перебуваючи на стадії розпорядження майном ТОВ "Афганський центр" розпорядником майна направлені директору боржника ОСОБА_2 на юридичну адресу підприємства - боржника та за місцем його проживання, з проханням надати документи для аналізу та провести інвентаризацію. Однак, вказані листи не отримані та повернулися розпоряднику майна.
Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, засновником та директором ТОВ "Афганський центр" станом на 21.05.2020 був ОСОБА_1 .
Так, відповідно до проведеного аналізу фінансово - господарської, інвестиційної діяльності та становища на товарних ринках ТОВ "Афганський центр" встановлено, що "За результатом роботи у 2020 році підприємство отримало збитки у сумі (-432,7) тис. грн., у 2021 році підприємство спрацювало зі збитками у сумі (-369,4) тис. грн., у 2022 підприємство отримало збитки в сумі (-85,4) тис. грн., станом на 31.03.2023 підприємство отримало прибуток в сумі 2,0 тис. грн. Тож на даному етапі підприємство є загалом збитковим та його фінансове становище є нестабільним.
Загальна сума доходів підприємства в 2020 році становила 83,0 тис. грн., в 2021 склала 2,4 тис. грн., в 2022 склала 0,4 тис. грн., станом на 31.03.2023 - 2,0 тис. грн. При цьому на протязі всього періоду, що аналізується, спостерігалась тенденція до зменшення як загальної суми доходів підприємства, так і доходів від основної виробничої діяльності. Доходи в періоді з 2020 по 31.03.2023 на 100% сформовані за рахунок доходів від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг).
Показник інвестиційної привабливості впродовж всього досліджуваного періоду має від`ємні значення та негативні тенденції розвитку: а саме, в 2020 він становив (-94); в 2021 (-3558); в 2022 (-21780); та станом на 31.03.2023 дорівнює (-4355).
Отже, у 2021, 2022 ТОВ "Афганський центр" спрацювало із збитками, при цьому, за період з 30.03.2021 по 30.09.2022 заборгованість перед ГУ ДПС у Сумській області зросла з 21 334,00 грн. до 654 315,24 грн, коли директором ТОВ "Афганський центр" був ОСОБА_1 .
В ході проведення інвентаризації майна ліквідатором був виявлений актив підприємства, а саме: цінні папери, які належать ТОВ "Афганський центр". Найменування емітента: Публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "СТАНДАРТ РЕ". Кількість цінних паперів 298 863. Загальна номінальна вартість - 298 863 грн. Іншого майна виявлено не було. 
На виконання рішення комітету кредиторів ТОВ "Афганський центр" був організований аукціон з продажу цінних паперів через систему ПРОЗОРРО. Цінні папери виставлялись на продаж на першому аукціоні, першому повторному аукціоні, другому повторному аукціоні.
Однак, аукціони не відбулись за відсутністю учасників. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 25.04.2024 та рішення господарського суду Сумської області від 19.12.2016 у справі №920/750/16 встановлено:
23.11.2005 між Сумською міською радою і ТОВ "Афганський центр" був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого Сумська міська рада надала, а ТОВ "Афганський центр" прийняло в оренду земельну ділянку загальною площею 2,4111 га, яка знаходиться за адресою: м. Суми, перехрестя вулиць Калініна та Першотравнева (перейменовано м. Суми, перехрестя вулиць В`ячеслава Чорновола та Першотравнева).
Також ТОВ "Афганський центр" передало в суборенду ПАТ "Сумиобленерго" частину земельної ділянки площею 0,0172 га за адресою: м. Суми, перехрестя вулиць В`ячеслава Чорновола та Першотравнева, від загальної площі 2,4111, відповідно до договору суборенди частини земельної ділянки від 20.01.2020.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Головним управлінням Держгеокадастру у Сумській області від 29.11.2019 № 6388 становить 11 074 182,30 грн. (одинадцять мільйонів сімдесят чотири тисячі сто вісімдесят дві гривні 30 коп.) за 2,4111 га.
Орендна плата на період будівництва для 0,8184 га (землі комерційного користування) протягом двох років з моменту реєстрації становить 1,0% від нормативної грошової оцінки землі, після завершення будівництва (через два роки після реєстрації договору) становить 2,0% від нормативної грошової оцінки землі. Орендна плата на рік для 1,2332 га (землі автомобільного транспорту) становить 1,5% від нормативної грошової оцінки землі, для 0,3595 га (землі комерційного використання) становить 2,0% від нормативної грошової оцінки землі.
Отже, сплата податків за оренду земельної ділянки директором ОСОБА_1 припинилась з моменту завершення будівництва житлової та громадської забудови.
Відповідно до листа від 23.06.2023 з Державної інспекції архітектури та містобудування України, Управлінням Державного архітектурно - будівельного контролю Сумської міської ради в 2020 - 2022 ТОВ "Афганський центр" видавались декларація про початок будівельних робіт та сертифікати про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.
Разом з тим, податковий борг перед ГУ ДПС у Сумській області з орендної плати з юридичних осіб у ТОВ "Афганський центр" на загальну суму 697 033,30 грн виник за період з лютого 2021 по вересень 2022, з терміном сплати з 30.03.2021 по 31.10.2022.
Вказана заборгованість виникла за період з 30.03.2021 по 31.10.2022, коли директором та засновником ТОВ "Афганський центр" був ОСОБА_1 , коли підприємством здійснювалась підприємницька діяльність. Зокрема, отримувались сертифікати та декларації від Управління Державного архітектурно - будівельного контролю Сумської міської ради, земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ "Афганський центр" та передавалась в суборенду ПАТ "Сумиобленерго".
По договору оренди земельної ділянки від 23.05.2005 виник податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у ТОВ "Афганський центр", який, на думку позивача, директор ОСОБА_1 не мав наміру сплачувати, через відсутність активів у боржника.
Сплата податків за оренду земельної ділянки директором ОСОБА_1 припинилась з моменту завершення будівництва житлової та громадської забудови.
В процедурі ліквідації, в ході проведення інвентаризації, ліквідатором довгострокові фінансові інвестиції на суму 1 284,5 виявлені не були.
Отже, відчуження 100% частки у статутному капіталі ТОВ "Афганський центр" на користь нового номінального засновника та керівника боржника - ОСОБА_2 свідчить про наявність умисних дій щодо переведення управління товариством на нового номінального засновника та керівника - ОСОБА_2 , та, як наслідок, уникнення відповідальності засновника та директора ОСОБА_1 за невиконання товариством - боржником зобов`язань зі сплати податків, а також унеможливлення звернення стягнення на будь - яке майно товариства для задоволення вимог його кредиторів.
Рішенням Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича до відповідача ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головного управління ДПС у Сумській області про покладення субсидіарної відповідальності - відмовлено.
Рішення суду першої інстанції обгрунтовано тим, що ліквідатором не доведено наявності у діях колишнього керівника банкрута ОСОБА_1 обставин доведення до банкрутства, з огляду на відсутність доказів заволодіння вказаною особою майном та грошовими коштами боржника, на відсутність доказів прийняття рішень, спрямованих на таке зменшення активів боржника, що призвели до банкрутства боржника.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що у цій справі, висновки ліквідатора про наявність підстав для покладення на керівника та засновника боржника субсидіарної відповідальності, ґрунтуються на узагальненнях та припущеннях, та не можуть бути покладені в основу судового рішення про притягнення зазначеної ліквідатором особи до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями банкрута.
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Загальні умови та підстави для притягнення до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство визначені Господарським кодексом України , чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - ГК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), Кодексом України з процедур банкрутства (далі -КУзПБ).
Згідно з частиною першою статті 215 ГК України у випадках, передбачених законом, суб`єкт підприємництва-боржник, його засновники (учасники), власник майна, а також інші особи несуть юридичну відповідальність за порушення вимог законодавства про банкрутство, зокрема, фіктивне банкрутство, приховування банкрутства або умисне доведення до банкрутства.
Водночас, умисним банкрутством визнається стійка неплатоспроможність суб`єкта підприємництва, викликана цілеспрямованими діями власника майна або посадової особи суб`єкта підприємництва, якщо це завдало істотної матеріальної шкоди інтересам держави, суспільства або інтересам кредиторів, що охороняються законом (частина третя статті 215 ГК України).
Відповідно до абзацу першого частини другої статті 61 КУзПБ під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023 № 2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
Абзацом другим частини другої статті 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.
Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Кодексом.
Колегія суддів звертає увагу на висновки Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21):
- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;
- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;
- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ;
- суб`єкти правопорушення визначені законом, зокрема, ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;
- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;
- щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного, слід виходити зі змісту, визначеного частиною третьою статті 215 ГК України. Водночас, такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій /бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 (провадження № 12-185гс19, пункт 7.56)). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту.
При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;
- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення);
- однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою;
- сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак, залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності;
- право подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після вчинення всієї повноти дій з розшуку та встановлення активів боржника, повернення майна боржника від третіх осіб до ліквідаційної маси боржника, завершення вичерпних заходів щодо формування ліквідаційної маси боржника в ліквідаційній процедур, завершення ліквідатором реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі.
Суд також зазначає, що законодавцем не конкретизовано, які саме дії чи бездіяльність складають об`єктивну сторону такого правопорушення. Тому при вирішенні питання щодо кола обставин, які мають бути доведені суб`єктом звернення (ліквідатором) та, відповідно, підлягають встановленню судом для покладення субсидіарної відповідальності, мають прийматися до уваги також положення частини першої статті 215 ГК України та підстави для порушення справи про банкрутство, з огляду на які такими діями можуть бути, зокрема:
1) вчинення суб`єктами відповідальності будь-яких дій, направлених на набуття майна, за відсутності активів для розрахунку за набуте майно чи збільшення кредиторської заборгованості боржника без наміру її погашення;
2) прийняття суб`єктами відповідальності рішення про виведення активів боржника, внаслідок чого настала неплатоспроможність боржника по його інших зобов`язаннях;
3) прийняття суб`єктами відповідальності рішення, вказівок на вчинення майнових дій чи бездіяльності боржника щодо захисту власних майнових інтересів юридичної особи боржника на користь інших юридичних осіб, що мало наслідком настання неплатоспроможності боржника тощо. Аналогічні за змістом висновки щодо кола обставин (перелік яких не є вичерпним), які мають братися до уваги під час розгляду питання застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство сформовано у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/21232/16, від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15 та від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 01.10.2020 у справі № 914/3120/15, від 12.11.2020 у справі № 916/1105/16, а також у постанові від 19.08.2021 у справі № 25/62/09.
Згідно з цими правилами суб`єктом субсидіарної відповідальності може бути особа, яка отримала істотну (відносно масштабу діяльності боржника) вигоду у вигляді збільшення активів, яка не могла б утворитися у випадку відповідності дій засновників та керівника боржника закону, в т.ч. принципу добросовісності.
Тобто, до суб`єктів субсидіарної відповідальності слід віднести осіб, які отримали істотний актив боржника на підставі актів, рішень, правочинів тощо, прийнятих засновниками чи керівником боржника на шкоду інтересам останнього та його кредиторів, які можуть виражатися, зокрема у:
- прийнятті ключових ділових рішень з порушенням принципів добросовісності та розумності, в тому числі узгодження, укладення або схвалення правочинів на завідомо невигідних умовах або з особами завідомо нездатними виконати свої зобов`язання ("фірмами одноденками" тощо);
- наданні вказівок з приводу вчинення явно збиткових операцій;
- призначенні на керівні посади осіб, результат діяльності яких явно не відповідає інтересам юридичної особи;
- створенні і підтриманні такої системи управління боржником, яка націлена на систематичне отримання вигоди третьою особою на шкоду боржнику і його кредиторам;
- використанні документообігу, який не відображає реальних господарських операцій;
- отриманні такими особами істотних переваг з такої системи організації підприємницької діяльності, яка спрямована на перерозподіл (в тому числі за допомогою недостовірного документообігу), сукупного доходу, отримуваного від здійснення даної діяльності особами, об`єднаними спільним інтересом (наприклад, єдиним виробничим циклом), на користь ряду цих осіб з одночасним акумулюванням на стороні боржника основного боргового навантаження; використанні і розпорядженні майном боржника, як своїм особистим, нехтуючи інтересами кредиторів;
- вчинення інших юридичних дій, що не відповідають принципу добросовісності в комерційній (діловій) практиці тощо. Наведений перелік прикладів не є вичерпним.
Наведена позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.06.2023 у справі № 910/17743/18.
Для визначення статусу особи як відповідача по субсидіарній відповідальності за зобов`язаннями боржника заявник має проаналізувати, а суд під час розгляду заяви про притягнення до субсидіарної відповідальності та з`ясуванні наявності підстав для покладення на цих осіб субсидіарної відповідальності, дослідити сукупність правочинів та інших юридичних дій, здійснених під впливом осіб, а також їх бездіяльність, що сприяли виникненню кризової ситуації, її розвитку і переходу в стадію банкрутства боржника.
Статтею 61 КУзПБ закріплено правову презумпцію субсидіарної відповідальності осіб, що притягуються до неї, складовими якої є недостатність майна ліквідаційної маси для задоволення вимог кредиторів та наявність ознак доведення боржника до банкрутства.
Однак, зазначена презумпція є спростовною, оскільки передбачає можливість цих осіб довести відсутність своєї вини у банкрутстві боржника та уникнути відповідальності.
Спростовуючи названу презумпцію, особа, яка притягується до відповідальності, має право довести свою добросовісність, підтвердивши, зокрема, оплатне придбання активу боржника на умовах, на яких за порівняних обставин зазвичай укладаються аналогічні правочини та довівши, що вчинені за її участі (впливу) операції приносять дохід, відображені у відповідності з їх дійсним економічним змістом, а отримана боржником вигода обумовлена розумними економічними чинниками.
У цьому разі відсутність в осіб, які притягуються до субсидіарної відповідальності зацікавленості в наданні документів, що відображають реальний стан справ і дійсний господарський оборот, не повинна знижувати правову захищеність кредиторів під час необґрунтованого порушення їх прав. Тому, якщо заявник із посиланням на ті чи інші докази належно обґрунтував наявність підстав для притягнення особи до субсидіарної відповідальності та неможливість погашення вимог кредиторів внаслідок її дій (бездіяльності), на неї переходить тягар спростування цих тверджень заявника, з урахуванням чого вона має довести, чому письмові документи та інші докази заявника не можуть бути прийняті на підтвердження його доводів, надавши свої докази і пояснення щодо того, як насправді здійснювалася господарська діяльність.
Отже, якщо дії особи, які мали вплив на економічну (юридичну) долю боржника викликають об`єктивні сумніви в тому, що вона керувалася інтересами боржника, на неї переходить тягар доведення того, що результати зазначених дій стали наслідком звичайного господарського обороту, а не викликані використанням нею своїх можливостей, що стосуються визначення дій боржника, як таких, що вчиненні на шкоду інтересам боржника та його кредиторів. У такому разі небажання особи, яка притягується до субсидіарної відповідальності, надати суду докази має кваліфікуватися згідно із частиною другою статті 74 ГПК України виключно як відмова від спростування фактів, на наявність яких аргументовано з посиланням на конкретні документи вказує процесуальний опонент. В силу статті 13 ГПК України особа, що бере участь у справі, яка не вчинила відповідних процесуальних дій, несе ризик настання наслідків такої своєї поведінки. Наведені висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, на неврахуванні якої наполягає скаржник у цій справі.
Однією з обов`язкових передумов субсидіарної відповідальності є її розмір, що визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.09.2024 у справі № 904/367/22 наголошує, що саме наявність цієї негативної різниці (перевищення суми кредиторських вимог над вартістю ліквідаційної маси) і обумовлює підстави для покладення субсидіарної відповідальності.
Якщо є підтвердженим доказами у справі факт доведення до банкрутства боржника, однак, за відсутності зазначеної різниці (недостатності майна боржника для задоволення вимог кредиторів) немає підстав для стягнення відповідних сум з винних осіб у межах покладення субсидіарної відповідальності, то у заявника немає підстав порушувати відповідний спір у справі про банкрутство.
У цьому висновку суд виходить з того, що в умовах, коли є підтвердженим доказами у справі факт доведення до банкрутства боржника, але його майна/ активів у складі ліквідаційної маси виявилося достатньо для задоволення визнаних у справі вимог кредиторів, досягається виконання одного із основних завдань провадження у справі про банкрутство - задоволення вимог кредиторів неплатоспроможного боржника (положення преамбули КУзПБ).
Отже, навіть за виявлених арбітражним керуючим фактів доведення боржника до банкрутства достатність майна боржника, що включається до складу ліквідаційної маси і спрямовується на задоволення вимог кредиторів боржника, виключає застосування субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство за правилами частини другої ст. 61 КУзПБ.
Ураховуючи, що ліквідаційна маса (її вартість) є одним із визначальних показників для обчислення розміру субсидіарної відповідальності, суд з огляду на регламентований КУзПБ порядок та етапи формування ліквідаційної маси, зміни, яких вона зазнає під час ліквідаційної процедури, зазначає, що передумови для покладення субсидіарної відповідальності встановлюються насамперед на підставі фінансово-економічних показників боржника, порядок аналізу, дослідження та оцінки яких прямо визначений КУзПБ.
Цей порядок передбачає, що:
- арбітражний керуючий зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, та становища на ринках боржника і подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію (п. 3 частина друга ст. 12 КУзПБ);
- господарський суд в ухвалі про відкриття провадження у справі може зобов`язати боржника провести аудит; якщо боржник не має для цього коштів, господарський суд може призначити проведення аудиту за рахунок кредитора (кредиторів) за його (їхньою) згодою (частина десята ст. 39 цього Кодексу);
- розпорядник майна зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника, становища на ринках боржника; виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства (частина третя ст. 44 КУзПБ);
- ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, аналізує фінансовий стан банкрута, формує ліквідаційну масу (а відповідно до змін, внесених Законом України № 3249-IX від 13.07.2023, також складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення).
Суд також зазначає, що аналіз фінансового стану банкрута має відповідати вимогам Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2006 № 14 (далі - Методичні рекомендації), оскільки ці рекомендації розроблено з метою визначення однозначних підходів під час аналізу фінансово-господарського стану підприємств щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства; своєчасного виявлення формування незадовільної структури балансу для вжиття заходів щодо запобігання банкрутству підприємств, а також виявлення резервів підвищення ефективності виробництва та відновлення платоспроможності підприємств шляхом їх санації.
Звідси, керуючись наведеними положеннями КУзПБ щодо обов`язків арбітражного керуючого під час проведення процедури банкрутства та щодо етапів, умов та підстав для здійснення оцінки фінансово-господарського стану боржника, суд доходить висновку, що відповідні дії арбітражного керуючого (ліквідатора) є передумовами у дослідженні та виявленні підстав для порушення питання про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство.
Тобто відповідна діяльність з виявлення передумов для субсидіарної відповідальності розпочинається з введенням процедури розпорядження майном боржника у справі про банкрутство. Відповідний звіт/ висновок арбітражного керуючого, яким зафіксоване правопорушення (з доведення до банкрутства) та який складений з урахуванням вимог Методичних рекомендацій, є доказом та підставою для вимог про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство, а отже, складовою доказової бази (джерелом) на підтвердження об`єктивної сторони відповідного правопорушення.
Отже, висновок щодо передумов для субсидіарної відповідальності формується у звіті ліквідатора за результатами здійснення ним аналізу фінансового стану банкрута, а згідно зі змінами, внесеними Законом від 13.07.2023 № 3249-IX, складеному відповідно до Методичних рекомендацій висновку за результатами здійснення аналізу фінансового стану банкрута (про наявність чи відсутність ознак доведення до банкрутства; абз. 5 частина перша ст. 61 КУзПБ).
За змістом частини другої ст. 61 КУзПБ законодавець визначив розмір субсидіарної відповідальності як різницю між двома показниками (сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою), яка свідчить про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.
Щодо суми вимог кредиторів, то на стадії ліквідаційної процедури цей показник, як правило, є остаточним та визначається на підставі ухвали, постановленої за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (частина друга ст. 47 КУзПБ).
Водночас, допускається корегування зазначеного показника в ліквідаційній процедурі за рахунок визнаних судом вимог поточного кредитора (частини третя та п`ята ст. 59 та частина четверта ст. 60 КУзПБ), а також вимог кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, та були розглянуті судом в ліквідаційній процедурі (частина четверта ст. 45 цього Кодексу).
Що ж до такого показника, як ліквідаційна маса, то суд апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Законодавець визначив у положеннях КУзПБ об`єктивні обставини та процеси, за яких ліквідаційна маса боржника змінюється з початку її формування і до отримання коштів від продажу відповідних активів у її складі.
Так, розмір (вартість) ліквідаційної маси в ході процедури ліквідації боржника зазнає змін, враховуючи, що:
- балансова вартість ліквідаційної маси, що визначається за результатами інвентаризації (п. 5 частина друга ст. 12, частина перша ст. 61 КУзПБ), оціночна вартість (частина перша ст. 63 КУзПБ) та вартість її реалізації/продажу (розділ V КУзПБ) (можуть), як правило, відрізняються;
- склад ліквідаційної маси (відповідно, і її розмір) під час здійснення ліквідатором відповідних повноважень і обов`язків у ліквідаційній процедурі може змінюватись за рахунок включення до нього: грошових сум (майна), повернених третіми особами на вимогу ліквідатора щодо сум дебіторської заборгованості, за наслідками визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває у третіх осіб (частина друга ст. 42, частина перша ст. 61 КУзПБ); сум, стягнених ліквідатором із суб`єктів субсидіарної відповідальності (абз. 3 частина друга ст. 61 КУзПБ).
Що ж до розміру ліквідаційної маси з метою визначення розміру субсидіарної відповідальності, то, враховуючи правову природу цієї відповідальності, її розмір має визначатися за правилами встановлення розміру шкоди, заподіяної майну потерпілого незаконними діями, у деліктних правовідносинах: як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна в процедурі ліквідації, поверненою третіми особами на вимогу ліквідатора.
Наведеного висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 12.09.2024 у справі № 904/367/22 з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц, відповідно до якої за правовою природою відповідальність третіх осіб, передбачена частиною другою ст. 61 КУзПБ, є відповідальністю порушника за збитки, завдані банкруту (ст. 22 ЦК України).
Отже, буквальне прочитання абзаців 1 та 2 частини другої ст. 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів, повернув грошові суми (майно) від третіх осіб та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами, тощо.
Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами ст. 64 КУзПБ, однак, залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.
Право подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після вжиття ліквідатором вичерпних заходів щодо повернння до ліквідаційної маси банкрута його майна, що перебуває у третіх осіб, після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі. Аналогічний порядок покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника втілено в актуальній правовій позиції, сформульованій Верховним Судом у постановах від 10.06.2020 у справі № 911/3513/16, від 17.06.2020 у справі № 923/590/18, від 14.07.2020 у справі № 904/6379/16, від 24.02.2021 у справі № 902/1129/15 (902/579/20) та від 07.11.2023 у справі № 908/3468/13, від 12.09.2024 у справі № 904/367/22.
Суд зазначає, що такий підхід у покладенні субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство узгоджується як з повноваженнями ліквідатора, порядком проведення відповідних дій у ліквідаційній процедурі, так і з правами суб`єктів субсидіарної відповідальності відповідати за зобов`язаннями боржника у межах об`єктивного розміру цієї відповідальності, що відповідає правовій природі субсидіарної відповідальності саме як додаткової.
Наведений підхід у покладенні субсидіарної відповідальності та у визначенні ліквідаційної маси для обчислення розміру такої відповідальності є правильним та зумовлює висновок, згідно з яким передчасне звернення з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство - до здійснення задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих за наслідками реалізації всіх виявлених у боржника активів та повернення грошових коштів (майна) від третіх осіб, з встановленням факту недостатності майна, виключає розгляд, дослідження, оцінку та встановлення осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства, тобто виключає визначення суб`єктів та суб`єктивної сторони відповідного правопорушення.
Отже, до вчинення всієї повноти дій з розшуку та встановлення активів боржника, до остаточного визначення ліквідаційної маси, до завершення погашення визнаних у справі вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від продажу включених до складу ліквідаційної маси активів боржника, коштів (майна), повернутих ліквідатором від третіх осіб, зі встановленням за результатами погашення недостатності майна боржника для задоволення таких вимог заява ліквідатора/кредитора з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності та стягнення з винних осіб суми субсидіарної відповідальності не може бути подана, а в разі її подання відповідні вимоги не підлягають задоволенню судом. Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі суддів Палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21).
Колегія суддів враховує, що єдиним кредитором у справі є Головнне управління ДПС у Сумській області.
Борг Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» у розмірі 654 315,24 грн перед податковим органом виник саме у період керівництва ОСОБА_1 .
Колегія суддів враховує, що відповідно до наявного в матеріалах справи Аналізу фінансово-господарського стану боржника, не вбачається економічних ознак дій щодо доведення до банкрутства. Проте вказані висновки зроблено у зв`язку з тим, що виконавцю не було надано Договори щодо фінансово-господарської діяльності підприємства за період, що аналізується 2020-31.03.2023, тому не було можливості розглянути вигідність/невигідність умов виконання договорів для боржника.
Водночас, у відповідному Аналізі встановлено, що ТОВ «Афганський центр» впродовж дослідного періоду з року в рік нарощувало податкові борги та не здійснювало ніяких заходів для врегулювання ситуації, що склалась. Оскільки вбачається факт бездіяльності керівництва юридичної особи щодо задоволення вимог кредиторів, або здійснення необхідних дій, передбачених законом, зроблено висновок про те, що на підприємстві наявні ознаки щодо приховування банкрутства. 
Слушними є доводи апеляційної скарги, що бездіяльність ОСОБА_1 також полягала в тому, що ТОВ «Афганський центр» не вживало жодних заходів щодо отримання орендної плати за договором суборенди частини земельної ділянки від 20.01.2020.
Доводи ОСОБА_1 відносно того, що оплата суборенди є мізерною та не змогла б покрити борг перед податковим органом судова колегія відхиляє, оскільки вказані доводи не спростовують факт повної бездіяльності щодо вжиття заходів отримання загалом вищевказаних коштів, частина яких, навіть у маленькому розмірі, могла б бути використана на погашення податкового боргу.
Крім того, скаржник вірно зазначив в апеляційній скарзі, що засновник та директор ТОВ «Афганський центр» ОСОБА_1 міг здійснити продаж цінних паперів, які належать ТОВ «Афганський центр», найменування емітента: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «СТАНДАРТ РЕ», Кількість цінних паперів 298 863, загальна номінальна вартість - 298 863 грн та кошти направити на погашення вимог Головного управління ДПС у Сумській області.
Як зазначалось судом вище, субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійним цивільно-правовим видом відповідальності, який за заявою ліквідатора покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності. Для застосування такої відповідальності необхідним є встановлення судом складових елементів господарського правопорушення як об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона правопорушення.
Об`єктом господарського правопорушення у даному випадку є право кредитора - Головного управління ДПС у Сумській області у даній справі на задоволення його вимог до боржника у справі про банкрутство за рахунок активів боржника, що не можуть бути задоволені внаслідок відсутності майна у боржника.
Суб`єктом цього правопорушення є ОСОБА_1 , саме засновник та керівник боржника до вересня 2022, який був у аналізуємий період особою, яка мала визначати дії боржника задля запобігання його стійкої неплатоспроможності.
Суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про недоведеність об`єктивної сторони правопорушення з боку відповідача. 
Матерілами справи підтверджено, що на підприємстві наявні ознаки щодо приховування банкрутства. Стійка неплатоспроможність боржника у даній справі викликана неправомірною бездіяльністю керівництва боржника - ОСОБА_1 , що завдало істотної шкоди інтересам кредитора Головного управління ДПС у Сумській області, оскільки останнє не отримало задоволення своїх кредиторських вимог, у зв`язку з відсутністю активів боржника, за рахунок яких ці кредиторські вимоги могли б бути задоволені.
Саме відповідач у встановлений законодавством спосіб мав визначати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" задля запобігання стійкої неплатоспроможності останнього, проте, виявив неправомірну бездіяльність, яка, крім іншого, призвела до відсутності у боржника майнових активів, достатніх для задоволення вимог кредитора, що підтверджується матеріалами справи.
Банкрутство боржника стало об`єктивним наслідком неправомірної поведінки відповідача, у зв`язку з такою неправомірною бездіяльністю відповідача.
ОСОБА_1 не здійснював заходів щодо погашення податкового боргу, отримання коштів за здачу частини земельної ділянки в суборенду, продаж цінних паперів тощо. Вказаного ОСОБА_1 не спростовано в суді.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення оцінюється судом як умисна бездіяльність.
Наявність вини відповідача презюмується в силу положень ЦК України. Відповідач не довів в суді відсутність своєї вини.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку, що ліквідатором доведено існування всіх складових елементів для покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» у сумі 654 315,24 грн. на ОСОБА_1 .
Доводи ОСОБА_1 , викладені у відзиві на апеляційну скаргу, не спростовують встановленого судом апеляційної інстанції.
У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).
Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.
Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, що зумовило помилкове ухвалення рішення про відмову у задоволенні заяви, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З огляду на наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку з чим рішення Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) слід скасувати. Прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора ТОВ «Афганський центр» арбітражного керуючого Солдаткіна С.В. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» у сумі 654 315,24 грн. на ОСОБА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» (40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 72, код ЄДРПОУ 32317817) 654 315,24 грн.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Афганський центр" арбітражного керуючого Солдаткіна Сергія В`ячеславовича задовольнити.
Рішення Господарського суду Сумської області від 03.09.2025 у справі №920/455/23(920/630/24) скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора ТОВ «Афганський центр» арбітражного керуючого Солдаткіна С.В. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» у сумі 654 315,24 грн. на ОСОБА_1 .
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Афганський центр» (40000, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 72, код ЄДРПОУ 32317817) 654 315,24 грн.
Доручити Господарському суду Сумської області видати наказ.
Матеріали справи № 920/455/23(920/630/24) повернути до Господарського суду Сумської області.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.
Повний текст складено 16.04.2026

Головуючий суддя М.Л. Доманська 

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко