ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

04.02.2026	м. Суми	Справа № 920/916/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,
За участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/916/25:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханзе Агрі Україна» (42305, Сумська область, Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, 2-В, код ЄДРПОУ 41245895),
до відповідача російська федерація (russian federation код ISO ru/rus 643) в особі міністерства юстиції російської федерації (119991, м. москва, вул. житня, будинок 14, будівля 1),
про стягнення 67718980 грн 08 коп.
Представники учасників справи в судове засідання не з`явились.

1. Стислий виклад позицій сторін у справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.
1.1. 24.06.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою від 19.05.2025, № 25/123 (вх. № 3595 від 24.06.2025), в якій просить суд: стягнути з держави російська федерація (russian federation код ISO ru/rus 643) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханзе Агрі Україна» заборгованість на загальну суму 67718980 грн 08 коп., в тому числі: 67536394 грн. майнової шкоди у вигляді реальних збитків, завданої пошкодженням нерухомого майна, що станом на 24.08.2024 становить 1635735 доларів США; 182586 грн 08 коп. коштів, сплачених за проведення робіт з обстеження технічного стану пошкоджених об`єктів і проведення судової будівельно-технічної експертизи (реальних збитків).
1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті обстрілів, та внаслідок завдання збройними силами російської федерації ракетного удару по селищу Степанівка Сумського району Сумської області 23.08.2024, було пошкоджено об`єкти нерухомого майна, що належать ТОВ «Ханзе Агрі Україна», а саме: Зерновий комплекс з обробки зернових та Модуль № 2 (цех механозбірний) та призвело до реальних збитків (в тому числі витрат на проведення робіт з обстеження пошкоджених об`єктів та проведення експертизи).
1.3. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2025 справу № 920/916/25 призначено до розгляду судді Заєць С.В.
1.4. Ухвалою від 25.06.2025 суддя Господарського суду Сумської області Заєць С.В. заявила та задовольнила самовідвід у справі № 920/916/25; справу передано для повторного автоматичного розподілу у відповідності з вимогами Господарського процесуального кодексу України та Положення про автоматизовану систему документообігу.
1.5. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2025 справу № 920/916/25 призначено до розгляду судді Жерьобкіній Є.А.
1.6. Ухвалою від 30.06.2025 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/916/25. Призначив підготовче засідання на 18.08.2025, 11:30. Надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 165 ГПК України з дня опублікування тексту цієї ухвали на офіційному вебпорталі судової влади України, але не пізніше 09.07.2025. Надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України. Надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України. 
1.7. 02.07.2025 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Кучменка С.В., про видачу копії процесуального документа (вх. № 3691 від 02.07.2025).
1.8. 18.08.2025 до суду надійшла заява представника позивача - генерального директора Цупро Олександра про відкладення підготовчого засідання на іншу дату, у зв`язку з необхідністю подання додаткових доказів (вх. № 4379 від 18.08.2025, ел. пошта, вх. № 3926 від 18.08.2025).
1.9. Ухвалою від 18.08.2025 Господарський суд Сумської області відклав підготовче засідання на 10.09.2025, 11:00.
1.10. 09.09.2025 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Кучменка С.В., про долучення доказів направлення позову з додатками на адресу посольства рф у Польщі (вх. № 4732 від 09.09.2025) та заява про долучення доказів направлення та вручення ухвали про відкриття провадження у цій справі посольству рф у Словацькій Республіці та на ел. пошту міністерства юстиції рф (вх. № 4732 від 09.09.2025). 
1.11. У судовому засіданні 10.09.2025 представник позивача заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання.
1.12. Ухвалою від 10.09.2025 Господарський суд Сумської області відклав підготовче засідання на 15.10.2025, 11:00.
1.13. 12.09.2025 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Кучменка С.В., про видачу копії ухвали (вх. № 4771 від 12.09.2025).
1.14. Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10:21 до 19:09 у Сумському району Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 15.10.2025 не відбулось. 
1.15. З огляду на викладене, суд визначив іншу дату судового засідання. Ухвалою від 16.10.2025 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання на 17.12.2025, 11:00.
1.16. 28.10.2025 до суду надійшла заява представника позивача, адвоката Кучменка С.В., про видачу копії ухвали (вх. № 5435 від 28.10.2025).
1.17. 27.11.2025 представник позивача подав до суду клопотання (вх. № 5898 від 27.11.2025), згідно якого просить суд: 1) долучити до матеріалів справи докази направлення на адресу посольства рф у Словацькій Республіці копії ухвали Господарського суду Сумської області від 10.09.2025 про відкладення підготовчого засідання у цій справі та копії ухвали від 16.10.2025 про дату, час та місце наступного судового засідання, з нотаріально засвідченим перекладом ухвал на російську мову; 2) долучити до матеріалів справи докази направлення на адреси електронної пошти міністерства юстиції рф, адреси електронної пошти посольств рф в Словацькій Республіці та Республіці Польща копії ухвали суду від 10.09.2025 з її нотаріально засвідченим перекладом на російську мову.
1.18. 16.12.2025 представник позивача подав до суду клопотання про долучення додаткових доказів (вх. № 6150 від 16.12.2025), а саме: копій витягів з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією рф проти України.
1.19. 16.12.2025 представник позивача подав до суду клопотання (вх. № 6163 від 16.12.2025), згідно якого просить суд провести підготовче засідання, призначене на 17.12.2025 без його участі, закрити підготовче провадження в цій справі.
1.20. Ухвалою від 17.12.2025 Господарський суд Сумської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.01.2026, 12:45.
1.21. 18.12.2025 представник позивача отримав ухвалу суду від 17.12.2025 за заявою (вх. № 6197 від 18.12.2025).
1.22. Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10:31 до 12:45 у Сумському району Сумської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі 12.01.2026 не відбулось. 
1.23. З огляду на викладене, суд визначив іншу дату судового засідання. Ухвалою від 12.01.2026 Господарський суд Сумської області призначив підготовче засідання на 04.02.2026, 10:30.
1.24. 04.02.2026 представник позивача подав до суду клопотання (вх. № 407 від 04.02.2026), згідно якого просить суд долучити до матеріалів справи докази направлення на адреси електронної пошти міністерства юстиції рф, адреси електронної пошти посольств рф в Словацькій Республіці та Республіці Польща повідомлення про те, що у цій справі призначене судове засідання на 04.02.2026, 10:30.
1.25. 04.02.2026 представник позивача подав до суду клопотання (вх. № 406 від 04.02.2026), згідно якого просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
1.26. Судом враховано, що відповідач у справі є нерезидентом України. До повномасштабної військової агресії російської федерації проти України порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території російської федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт - постанову Верховної Ради України «Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності» від 19.12.1992 шляхом направлення доручення компетентному суду або іншому органу Російської Федерації.
1.27. Згідно указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», за зверненням Мін`юсту, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.
1.28. Згідно листа Міністерства юстиції України № 25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану» з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.
1.29. Крім того, у зв`язку з агресією з боку росії та введенням воєнного стану АТ «Укрпошта» з 24.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з російською федерацією.
1.30. Міністерство юстиції України листом № 91935/114287-22-22/12.1.1 від 06.10.2022 щодо вручення судових документів резидентам російської федерації в порядку ст. 8 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року повідомило, що за інформацією МЗС України (лист № 71/14-500-77469 від 03.10.2022) 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною та російською федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території рф та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади рф за посередництва третіх держав також не здійснюється.
1.31. З огляду на викладене суд вважає, що належним повідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду справи є розміщення на сайті Господарського суду Сумської області відповідного оголошення-повідомлення.
1.32. Відповідач у строк, встановлений частиною 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив на позов до суду не подав, а тому суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України.
1.33. Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подання доказів в обґрунтування своїх позицій по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарський суд, в межах наданих йому повноважень, створив належні умови для реалізації учасниками процесу своїх прав.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
2.1. Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Товариству з обмеженою відповідальністю «Ханзе Агрі Україна» (позивач) на праві власності належать наступні об`єкти нерухомого майна (а. с. 26-32, том І):
- нежитлове приміщення - Зерновий комплекс з обробки зернових, розташований в селищі Степанівка по вул. Заводській, буд. 2 Сумського району Сумської області;
- нежитлове приміщення - Модуль № 2 (цех механозбірний), розташований в селищі Степанівка по вул. Заводській, буд. 2-а Сумського району Сумської області.
2.2. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 23 серпня 2024 року близько в 12 год. 03 хв. збройними силами російської федерації завдано ракетного удару (тип встановлюється) по селищу Степанівка Сумського району Сумської області. Внаслідок удару відбулося влучання по території елеватора по вул. Заводській, 2, 4. Під ураження потрапили підприємства ТОВ «Європа Транс Агро», ТОВ «Ханзе Агрі Україна» (межують між собою). Три працівники ТОВ «Ханзе Агрі Україна» отримали поранення (особисті дані встановлюються) (а. с. 33-34, том І).
2.3. За даним фактом слідчим відділом УСБУ в Сумській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 22024200000000267 від 23.08.2024, правова кваліфікація ст. 438 ч. 1 Кримінального кодексу України.
2.4. 23.08.2024 слідчим слідчого відділу УСБУ в Сумській області Фаренюк В.О., начальником служби безпеки і охорони ТОВ «Райз Північ», ОСОБА_1 , інженером-технологом ТОВ «Ханзе Агрі Україна», Зінчук Р.О., старшим слідчим СВ УСБУ в Сумській області, Петровим А.І. , старшим інспектором ВВТС ТУ НП в Сумській області, Клименко А.М., здійснено огляд місця події (обстрілу), про що складено відповідний протокол (а. с. 35-64, том І).
2.5. В протоколі зазначено, зокрема, що об`єктом огляду є територія та споруди суб`єктів господарювання ТОВ «Ханзе Агрі Україна» за адресою: Сумська обл., Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, 2В та ТОВ «Райз Північ» за адресою: Сумська обл., Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, 4.
2.6. Під час огляду начальник служби безпеки і охорони ТОВ «Райз Північ», ОСОБА_1 , повідомив, що 23.08.2024 приблизно о 12 год. 05 хв. йому на мобільний телефон зателефонував працівник ТОВ «Райз Північ» ОСОБА_3 та повідомив, що на територію підприємства прилетіла ракета та вибухнула, у результаті чого було заподіяно пошкодження автотранспорту, будівлям підприємства. Повідомив, що найбільше пошкоджень зазнали споруди ТОВ «Ханзе Агрі Україна».
2.7. Внаслідок вибуху 4 працівники ТОВ «Ханзе Агрі Україна» отримали тілесні ушкодження та були доставлені до лікарні.
2.8. Під час огляду території та споруд ТОВ «Ханзе Агрі Україна» встановлені наступні пошкодження майна Товариства: 
- наявні пошкодження восьми хоперів для зберігання зерна №№ СЗ-1 - СЗ-8 у вигляді чисельних отворів від осколків, вм`ятин та деформації конструкції стін;
- пошкоджена споруда для завантаження залізничних вагонів;
- пошкоджено будівлю апараторського пульта управління та устаткування;
- пошкоджено будівлю розподільчого пункту № 3;
- пошкоджено приміщення автоприймання;
- наявні пошкодження складської будівлі «модуль № 2» у вигляді вибитих вікон.
2.9. Проведеним оглядом території ТОВ «Ханзе Агрі Україна» виявлені уламки та деталі від засобу ураження у кількості 20 штук.
2.10. Актом про пожежу від 23.08.2024, складеного комісією у складі головного інспектора відділу запобігання надзвичайним ситуаціям Сумського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області та відповідних посадових осіб ТОВ «Ханзе Агрі Україна», встановлено пошкодження внаслідок пожежі належного ТОВ «Ханзе Агрі Україна» майна та встановлена причина пожежі - потрапляння боєприпасів та їх уламків внаслідок бойових дій (а. с. 65-66, том І).
2.11. Згідно висновку Сумського районного управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області про причини виникнення пожежі є потрапляння боєприпасів та їх уламків внаслідок бойових дій, оскільки: пожежа виникла під час повітряної тривоги внаслідок ракетного обстрілу з боку російської федерації; на місці пожежі спостерігаються вирви внаслідок влучання боєприпасів (ракети) та їх залишків; на об`єкті пожежі спостерігаються значні руйнування, характерні прямим влучанням. У висновку вказано, що для зазначення остаточної причини виникнення пожежі необхідне проведення пожежно-технічної експертизи спеціалізованою установою або атестованим експертом, які мають ліцензію на право проведення таких видів робіт (а. с. 67-71, том І).
2.12. За результатами обстеження кожного пошкодженого об`єкту ТОВ «Ханзе Агрі Україна», комісією, створеною виконавчим комітетом Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області з посадових осіб селищної ради, складені відповідні акти комісійного обстеження об`єкту, пошкодженого внаслідок збройної агресії російської федерації від 27.08.2024, в яких зазначено, зокрема, орієнтовну дату і час пошкодження об`єкту, ймовірну причину пошкодження, тип пошкодження кожного об`єкту з фотофіксацією пошкоджень (а. с. 72-248, том І, а. с. 1-206, том ІІ).
2.13. Згідно висновку експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичним центру МВС України у кримінальному провадженні № 22024200000000267 від 23.08.2024 (правова кваліфікація - ст. 438 ч. 1 Кримінального кодексу України - порушення законів та звичаїв війни) від 25.03.2024 № СЕ-19/119-24/17741-БТ (а. с. 208-249, том ІІ, а. с. 1-130, том ІІІ):
1. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок авіаційного удару по комплексу будівель і споруд ТОВ «Ханзе Агрі Україна» за адресами: Сумська обл., Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, 2, 2-а, станом на 24.08.2024 становить 67536394 грн., в тому числі ПДВ, що згідно з офіційним курсом Національного банку України української гривні до долару США станом на 24.08.2024 становить 1635735 доларів США.
2. На дату проведення обстеження, у межах та з використанням наданих документів, будівлі і споруди ТОВ «Ханзе Агрі Україна», відповідно до ДСТУ 9273:2024 «Настанова щодо обстеження будівель і споруд для визначення та оцінювання їхнього технічного стану. Механічний опір та стійкість» [5], після авіаційного удару, належить до наступних категорій технічних станів, а саме:
1) По комплексу будівель і споруд Зернового комплексу з обробки зернових, розташованого за адресою: Сумська обл., Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, 2:
- до категорії « 2» - задовільний (працездатний) наступні будівлі і споруди: розподільний пункт № 3 з компресорною зі сходами, літ. « 2У»; блок очистки з розподільним пунктом № 2, літ. « 2Т»; бункер відвантаження зерна на залізничний транспорт № 2, літ. «X»; зерносушарка № 2, літ. «XII»; норійна вежа № 2 з блоком очистки та відвантаження зерна та відходів на автотранспорт, літ. «XI»; норійна вежа № 3, літ. «VIII»; норійна вежа № 4, літ. «XVI»; станція розвантаження автомобілів з пандусами та бункерами відходів, літ. «Т, п/д2»; транспортна галерея № 9, літ. «XXIII»
- до категорії «З» - не придатний до нормальної експлуатації (обмежено працездатний) наступні будівлі і споруди: бункер відвантаження зерна на залізничний транспорт № 1, літ. « 2Х»; силос № 3 (5274т), літ. « 10», « 60», « 70»; силос № 4 (10455т), літ. «С»; силос-хопер № 1 (1423т), літ. «П», « 1П», « 2П», «ЗП»; силос-хопер № 2 (1423т), літ. « 4П», « 5П», « 6П», « 7П»; силос-хопер вологого зерна № 2 (801т), літ. «ЗР», « 4»; силос-хопер вологого зерна № 2 (1104т), літ. «Р», « 1Р», « 2Р»; транспортна галерея № 7, літ. «XXI»; транспортна галерея № 8, літ. «XXII»; трансформаторна підстанція з розподільним пунктом, літ. «XXIV».
- до категорії « 4» - аварійний - споруда огорожа, літ. «№ 4».
2) Будівля Модуля № 2 (цех механозбірний), «літ. А-1», що розташована за адресою: Сумська обл., Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, 2-а, належить до категорії технічного стану « 2» - задовільний (працездатний).
2.14. 28.11.2024 між ТОВ «Ханзе Агрі Україна» (позивач, замовник) та Сумським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС (виконавець) укладений договір № 25-БТ про надання послуг, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується протягом дії договору надати замовнику послуги, код ДК 021:2015:73110000-6 «Дослідницькі послуги», а саме, проведення будівельно-технічної експертизи, а замовник зобов`язується здійснити оплату на умовах цього договору (п. 1.1 договору) (а. с. 133-137, том ІІІ).
2.15. Відповідно до п. 3.3 договору, загальна вартість послуг за договором складає 72586 грн 08 коп. 
2.16. Згідно платіжної інструкції № 22062 від 03.12.2024, позивач оплатив надані послуги у визначеній договором сумі (а. с. 138, том ІІІ).
2.17. 02.12.2024 між ТОВ «Ханзе Агрі Україна» (позивач, замовник) та ФОП Гречаниченко М. М. (виконавець) укладено договір № 24/11/06 на виконання робіт з обстеження технічного стану будівельних конструкцій, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується виконати наступні роботи «Обстеження технічного стану будівельних конструкцій будівель і споруд Замовника відповідно до Додатку №2», а замовник зобов`язується прийняти і оплатити результат робіт на умовах цього договору (п. 1.1 договору) (а. с. 139-141, том ІІІ).
2.18. Відповідно до п. 2.1, загальна вартість договору становить 110000 грн 00 коп.
2.19. Позивач оплатив надані послуги, що підтверджується платіжними інструкціями: № 22061 від 03.12.2024 на суму 55000 грн 00 коп., № 200 від 20.02.2025 на суму 55000 грн 00 коп. (а. с. 145-146, том ІІІ).
1.34. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом до російської федерації про стягнення майнової шкоди у вигляді реальних збитків, завданої пошкодженням нерухомого майна в сумі 1635735 доларів США та 182586 грн 08 коп. коштів, сплачених за проведення робіт з обстеження технічного стану пошкоджених об`єктів і проведення судової будівельно-технічної експертизи (реальних збитків).

3. Оцінка доказів з посиланням на норми права, якими керувався суд. Висновки суду.
3.1. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України). 
3.2. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч. 4- 6 ЦК України).
3.3. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
3.4. В силу статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
3.5. У п. 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (СЬаЬаІ V. іЬе Ііпііесі Кіп§с1от, (22414/93) [1996] ЕСНК. 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ССПЛ вказав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
3.6. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява N 38722/02)).
3.7. З урахуванням наведеного, ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Права особи в суді повинні бути захищені таким способом, який реально відновить її порушені інтереси.
3.8. Враховуючи наведене, вимога про стягнення з відповідача суми завданих реальних збитків є ефективним способом захисту порушеного права позивача в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законодавства України, та фактично призведе до відновлення його порушених прав.
3.9. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини 2 цієї статті).
3.10. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
3.11. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.
3.12. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 Цивільного кодексу України, доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.
3.13. Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року військова агресія російської федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародновизнаних кордонів України.
3.14. Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16 березня 2022 року у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти російської федерації) зобов`язав російську федерацію припинити військову агресію проти України.
3.15. Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24 березня 2022 року, якою додатково засуджує військову агресію росії проти України, вимагає від російської федерації припинення військових дій, в тому числі проти атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.
3.16. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14.04.2022, про заяву Верховної Ради України Про вчинення російською федерацією геноциду в Україні визнано геноцидом Українського народу дії збройних сил, політичного і військового керівництва росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення збройними силами російської федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.
3.17. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 210/4458/15-ц, від 30.01.2020 у справі 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.08.2017 року у справі № 761/9437/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії російської федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.
3.18. Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
3.19. Відповідно до частини третьої статті 85 Господарського процесуального кодексу України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
3.20. Отже, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії росії проти України в розумінні частини третьої статті 85 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні.
3.21. Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими правопорушеннями і завданими збитками. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого правопорушення, тобто наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшенням майнових прав іншої.
3.22. Суд установив, що внаслідок влучання 23.08.2024 ракети, випущеної російською федерацією, пошкоджено майно позивача, що підтверджується сукупністю наданих позивачем доказів, зокрем: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні № 22024200000000267 від 23.08.2024; протоколом огляду місця події (обстрілу) від 23.08.2024; актом про пожежу від 23.08.2024; висновком про причини виникнення пожежі; актами комісійного обстеження об`єктів, пошкоджених внаслідок збройної агресії російської фередації від 27.08.2024; витягами з Державного реєстру майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією рф проти України; висновком експерта Сумського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у кримінальному провадженні № 22024200000000267 від 23.08.2024 від 28.03.2024 № СЕ-19/119-24/17741-БТ. 
3.23. Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювана шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у спірних правовідносинах
3.24. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
3.25. Частиною 1 ст. 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
3.26. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
3.27. В частині 3 ст. 386 Цивільного кодексу України встановлено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
3.28. На підставі наведених положень чинного законодавства, знищення належного позивачу на праві власності майна порушує відповідне право власності позивача, який у зв`язку із цим набуває право на відшкодування заподіяних йому шкоди.
3.29. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, після початку війни в Україні з 2014 року суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено РФ, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії РФ, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни.
3.30. Аналогічна правова позиція щодо судового імунітету держави визначена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18.05.2022 у справі № 428/11673/19, від 22.06.2022 № 311/498/20, від 12.10.2022 у справі № 463/14365/21; Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 990/80/22.
3.31. Враховуючи встановлення судом факту завдання позивачу шкоди внаслідок збройної агресії відповідача, заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.
3.32. Згідно зі статтею 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
3.33. Відповідно до ч. 1 ст. 167 Цивільного кодексу України, держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин
3.34. Згідно зі ст. 170 Цивільного кодексу України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
3.35. При цьому держава є специфічним суб`єктом правовідносин. Під державою розуміється організація політичної влади домінуючої частини населення у соціально неоднорідному суспільстві, яка, забезпечуючи цілісність і безпеку суспільства, здійснює керівництво ним насамперед в інтересах цієї частини, а також управління загальносуспільними справами. До визначальних ознак держави відноситься наявність для виконання своїх завдань та функцій специфічного апарату, який володіє владними повноваженнями і має матеріальні засоби для реалізації цих повноважень. Реалізація функцій держави здійснюється через специфічний апарат, порядок формування, правовий статус та повноваження якого визначаються самою державою.
3.36. Відповідно до пунктів 1, 3 Гаазької Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі 1907 (що набрала чинності для України 24.08.1991) договірні держави видають своїм сухопутним військам накази, які відповідають Положенню про закони і звичаї війни на суходолі. Воююча сторона, яка порушує норми зазначеного Положення, підлягає відповідальності у формі відшкодування збитків, якщо для цього є підстави. Вона є відповідальною за всі дії, вчинені особами, які входять до складу її збройних сил.
3.37. Відтак, стягнення відповідних збитків має здійснюватись із держави вцілому, за рахунок усіх наявних у неї активів, зокрема і майна підрозділів специфічного апарату держави, який реалізує її функції, в тому числі як державних органів, так і інших підприємств, організацій, установ, які реалізовують відповідні державні функції, незважаючи, який конкретно її підрозділ заподіяв шкоду.
3.38. За таких умов, пред`явлення позовних вимоги до російської федерації, як до держави вцілому не лише відповідає положенням матеріального закону, але являє собою ефективний спосіб захисту права позивача.
3.39. Враховуючи вищевикладене, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханзе Агрі Україна» підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, тому суд дійшов висновку що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

4. Розподіл судових витрат між сторонами.
4.1. Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
4.2. Відповідно до ч. 1, 2, п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
4.3. Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень.
4.4. Позивачем у цій справі заявлено вимогу майнового характеру, судовий збір, що підлягає сплаті становить 1015784 грн 70 коп. (1,5 відсотки ціни позову).
4.5. Відповідно до р. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.
4.6. Враховуючи викладене, зважаючи на задоволення позову, з відповідача в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1015784 грн 70 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у порядку п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з російської федерації (russian federation код ISO ru/rus 643) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ханзе Агрі Україна» (42305, Сумська область, Сумський район, смт Степанівка, вул. Заводська, 2-В, код ЄДРПОУ 41245895) 1635735 доларів США збитків, 182586 грн 08 коп. за проведення робіт з обстеження технічного стану пошкоджених об`єктів і проведення судової будівельно-технічної експертизи.

3. Стягнути з російської федерації (russian federation код ISO ru/rus 643) до державного бюджету України (рахунок UA868999980313181206083018540, ЄДРПОУ 37970404, надавач платіжних послуг отримувача - Казначейство України, отримувач - ГУК Сум.обл./Сумська МТГ/22030101) 1015784 грн 70 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 16.02.2026.

Суддя	Є.А. Жерьобкіна