ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
19 березня 2026 року справа №200/2980/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року (повне судове рішення складено 29 грудня 2025 року) у справі № 200/2980/25 (суддя в І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 200/2980/25 задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, зокрема:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ЄДРПОУ 22933548) № 056650006716 від 21.03.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 );
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ЄДРПОУ 22933548) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.03.2025 з урахуванням висновків суду щодо зарахування до підземного пільгового стажу за списком № 1 «шахтарі підземні» періоду роботи з 18.04.2000 по 26.06.2000.
Рішення суду набрало законної сили відповідно до ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року.
Від позивача надійшла заява в порядку статті 383 КАС України про визнання протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову у призначенні пенсії від 01.10.2025 № 056650006716 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.08.2025 у справі №200/2980/25.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, вчиненого відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/2980/25 - задоволено.
Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 01.10.2025 № 056650006716, прийняте на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 200/2980/25.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 200/2980/25 із зарахуванням за судовим рішенням пільгового стажу позивача за Списком № 1 у кількості 2 місяці 9 днів до неоспорюваної тривалості пільгового стажу за Списком № 1 у 24 роки 11 місяців 21 день, та з урахуванням висновків суду щодо наявності у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) права на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області протягом 30 днів повідомити суд про вжиті заходи на виконання цієї окремої ухвали та рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 200/2980/25.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на виконання рішення суду до підземного пільгового стажу за списком № 1 «шахтарі підземні» зараховано період роботи з 18.04.2000 по 26.06.2000. Загальний страховий стаж особи становить 50 років 5 місяців 11 днів (в тому числі додаткові роки Список № 1 – 24 роки). Пільговий стаж, що дає право на пенсію за віком за Списком № 1 становить 28 років 2 місяці 16 днів, в тому числі: за Списком № 1 — 24 роки 4 місяці 27 днів; на підземних роботах за постановою №202 (25 років) — 2 місяці 9 днів; навчання за фахом — 3 роки 7 місяців 10 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового зараховано всі періоди. Додатковий коментар: заявник не надав документи про пільговий характер роботи. Стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах зараховано за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відмовити в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Право на пенсійну виплату набуде з 14.05.2031.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Розглянувши подану заяву в порядку ст. 383 КАС України, суд першої інстанції зазначив, що за приписами статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з частиною 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Позивач у поданій заяві повідомив, що за наслідками перегляду заяви та доданих документів на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 200/2980/25 відповідачем повторно ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 01.10.2025 № 056650006716.
Зазначеним рішенням встановлено:
загальний страховий стаж особи - 50 років 5 місяців 11 днів (в тому числі додаткові роки Список № 1- 24 роки).
пільговий стаж що дає право на пенсію за віком за Списком № 1 становить 28 років 2 місяці 16 днів, в тому числі:
за Списком № 1 - 24 роки 4 місяці 27 днів;
на підземних роботах за постановою № 202 (25 років) - 2 місяці 9 днів;
навчання за фахом - 3 роки 7 місяців 10 днів.
При цьому позивач зауважує, що відповідачем здійснено невірний розрахунок пільгового стажу роботи по Списком № 1 та рішення відповідача суперечить встановленим висновкам суду.
Адже, скасованим рішенням Головного Управління Пенсійного фонду України у Київській області № 056650006716 від 21.03.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 було встановлено:
вік заявника - 43 роки,
страховий стаж - 50 років 5 місяців 9 днів (в тому числі додаткові роки Список № 1- 24 роки ),
пільговий стаж - 24 роки 11 місяців 21 день.
Таким чином, пільговий стаж позивача за Списком № 1 після зобов`язання зарахування до пільгового стажу 2 місяці 9 днів, складає більше 25 років, проте прийняте рішення про відмову у призначенні пенсії є незрозумілим та протиправним.
Суд встановив, що в спірному рішенні відповідача, яке було предметом заявленого у справі позову, пільговий стаж позивача вже був встановлений тривалістю 24 роки 11 місяців 21 день.
При повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії відповідач в рішенні від 01.10.2025 № 056650006716 визначив пільговий стаж позивача за Списком № 1 в кількості 24 роки 4 місяці 27 днів,
В рішенні від 01.10.2025 № 056650006716 зазначено, що пільговий стаж позивача, що дає право на пенсію за віком за Списком № 1 становить 28 років 2 місяці 16 днів.
Проте, відповідачем здійснено розмежування пільгового стажу, а саме:
за Списком № 1 - 24 роки 4 місяці 27 днів;
на підземних роботах за постановою № 202 (25 років) - 2 місяці 9 днів;
навчання за фахом - 3 роки 7 місяців 10 днів.
Правових підстав відмінності наявного пільгового стажу за Списком № 1 в кількості 28 років 2 місяці 16 днів від пільгового стажу, який необхідний для призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення відповідача від 01.10.2025 № 056650006716 не містить.
Суд зауважує, що рішенням від 06 серпня 2025 року у справі № 200/2980/25 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.03.2025.
Згідно з матеріалами справи № 200/2980/25, позивач 14.03.2025 через засіб електронного веб-порталу електронних послуг Пенсійного фонду звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В мотивувальній частині рішення зазначено, що відповідно до приписів частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».
Розділом І Постанови № 202 законодавцем встановлений, зокрема, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, а саме:
I) підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, включає Розділ І «Гірничі роботи», п.п.1.1а - усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Матеріали справи № 200/2980/25 містять достатньо доказів, що підтверджують пільговий стаж позивача за Списком № 1, а саме роботу повний робочий день на підземних роботах (записи трудової книжки серії НОМЕР_2 від 07.04.2000, форма ОК-5 визначає пільговий період роботи позивача кодом спецстажу «ЗПЗ013А1»).
Код підстав для обліку спецстажу за № ЗП3013А1 - це код для застрахованих осіб, які є працівниками, які зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1.
Зазначений стаж вже був розрахований відповідачем в кількості саме 24 роки 11 місяців 21 день.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 200/2980/25 зобов`язано до пільгового стажу позивача додаткового нарахувати період роботи з 18.04.2000 по 26.06.2000 в кількості 2 місяці 9 днів.
Проте відповідачем здійснено обрахунок пільгового стажу з довільним розмежуванням певних періодів, а саме:
за Списком № 1 - 24 роки 4 місяці 27 днів, замість раніше встановленої тривалості 24 роки 11 місяців 21 день;
на підземних роботах за постановою № 202 (25 років) - 2 місяці 9 днів;
навчання за фахом - 3 роки 7 місяців 10 днів.
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.03.2025, в рішенні від 01.10.2025 № 056650006716 встановило наявність пільгового стажу позивача за Списком № 1 в кількості 28 років 2 місяці 16 днів, проте не призначило пенсію відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», всупереч висновкам суду, викладених в рішенні від 06 серпня 2025 року у справі № 200/2980/25.
Отже відповідачем рішення суду належним чином не виконано, прийнято власне довільне рішення на власний розсуд всупереч висновкам суду та без посилання на будь-які наявні правові підстави для цього.
За приписами статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Приписами статті 249 КАС України, зокрема, передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Враховуючи обставини справи, оскільки рішення, вчинене відповідачем на виконання рішення суду, є протиправним та суперечить змісту постановленого судового рішення, заява позивача підлягає задоволенню.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.
Так, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року у справі № 200/2980/25, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 14.03.2025 з урахуванням висновків суду щодо зарахування до підземного пільгового стажу за списком № 1 «шахтарі підземні» періоду роботи з 18.04.2000 по 26.06.2000.
Слід зауважити, що згідно форми РС-Право, відповідач визнавав наявність у позивача певних періодів роботи за Списком 1, проте не згідно Постанови КМУ № 202 як підземні роботи шахтаря.
В свою чергу, для наявності права на пенсію незалежно від віку відповідно до приписів ч.3 ст.114 Закону № 1058 необхідно мати стаж роботи не менше 25 років не лише за Списком 1, але й щодо працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, чого відповідач за позивачем не визнавав при ухваленні рішення про відмову в призначенні пенсії № 056650006716 від 21.03.2025.
В своєму рішенні місцевий суд не зобов`язував відповідача призначити пенсію, не надавав оцінку праву на зарахування будь-яких періодів роботи позивача до пільгового стажу за Постановою КМУ № 202 (підземні шахтарі), крім періоду роботи з 18.04.2000 по 26.06.2000.
В свою чергу, відповідачем виконано рішення суду відповідно до покладених на нього зобов`язань: повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, за наслідками чого зараховано на підземних роботах за постановою № 202 (25 років) - 2 місяці 9 днів. Інших зобов`язань судове рішення не містило.
Щодо обчислення стажу за Списком 1, колегія суддів вважає, що за наслідками повторного розгляду заяви відповідач мав право виправити свою власну помилку при підрахунку такого стажу. При цьому ані позивач, ані суд першої інстанції не навів аргументів, що розмір стажу, визначений в рішенні від 01.10.2025 № 056650006716 є неправильним.
Більш того, в ситуації, коли відповідач не визнає наявність у позивача стажу роботи за Списком 1 як підземного шахтаря в розмірі 25 років, за відсутності протилежного правового висновку суду в рішенні суду від 06 серпня 2025 року, зазначення окружним судом в окремій ухвалі про наявність у ОСОБА_1 права на призначення пенсії відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не можна вважати обґрунтованим.
Отже, ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, вчиненого відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/2980/25.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області – задовольнити.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 29 грудня 2025 року у справі № 200/2980/25 – скасувати.
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення, вчиненого відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/2980/25 - відмовити.
Повне судове рішення – 19 березня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук