Справа № 0908/2562/2012 
Провадження № 22-ц/4808/638/26 
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої   Пнівчук О. В.,
суддів:   Девляшевського В. А., Мальцевої Є. Є., 
з участю секретаря  Панасюк В. О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ружицький Віталій Миколайович, на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 25 лютого 2026 року, у складі судді Якиміва Р. В., у справі за заявою представника ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» про заміну стягувача у виконавчих листах, виданих Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА», та видачу дублікатів виконавчих листів,
в с т а н о в и в:
У жовтні 2025 року представник ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» звернулась до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчих листах та видачу дублікатів виконавчих листів.
В обґрунтування заяви зазначала, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.06.2012 у справі №0908/2562/2012 стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у солідарному порядку 276 005,02 грн на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА».
Ухвалою суду від 11.10.2021 у справі №0908/2562/2012 замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на правонаступника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».
Відповідно до відповіді Калуського ВДВС в Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 05.08.2024 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №33985105 по виконанні виконавчого листа №0908/2562/2012 від 24.07.2012 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у солідарному порядку 276005,02 грн на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА».
21.06.2022 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та разом з оригіналом виконавчого документу надіслано стягувачу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». Стягнення боргу не проводилось.
30.12.2021 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та разом з оригіналом виконавчого документу надіслано стягувачу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». Стягнення боргу не проводилось.
23.08.2024 між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» укладено договір про відступлення права вимоги №Ф-23/08/24/1, відповідно до якого сторони дійшли згоди, що заміна сторони у зобов`язанні вважається такою, що відбулася та права вимоги до боржників за основними договорами вважаються відступленими первісним кредитором новому кредитору у повному обсязі з моменту укладення цього договору та його нотаріального посвідчення. Згідно додатку №1 до договору про відступлення права вимоги №Ф-23/08/24/1 ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» відступило, а ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» набуло права вимоги до боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №889/МК від 03.06.2008 та договором поруки б/н від 03.06.2008.
На підставі наведеного просила замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» у виконавчих листах №0908/2562/2012, виданих 24.07.2012 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у солідарному порядку 276005,02 грн на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА, та видати дублікати вказаних виконавчих листів.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 25 лютого 2026 року заяву задоволено.
Замінено стягувача ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» на його правонаступника ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» у виконавчих листах №0908/2562/2012, виданих 24.07.2012 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку 276 005,02 грн на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА».
Видано дублікати виконавчих листів №0908/2562/2012, виданих 24.07.2012 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у солідарному порядку 276005,02 грн. на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА».
Не погоджуючись з ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Ружицький В. М. подав апеляційну скаргу. Вважає ухвалу суду такою, що прийнята в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що договором №Ф-23/08/24/1 від 23 серпня 2024 року про відступлення права вимоги, укладеним між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», не визначено розмір права вимоги до ОСОБА_1 , а той розмір вимоги до основного боржника ОСОБА_2 , що вказаний в Додатку до договору є значно завищеним, вказаний без врахування платежів, що були проведені в свій час боржниками. В той же час, в додатку №1 до Договору в графі «Заборгованість у валюті кредиту станом на 04.08.2020р.» борг основного боржника визначено на рівні 160 591,91 грн. 
Вважає, що у заявника відсутні права вимоги до боржників у заявленому розмірі на рівні 276 005,02 грн, оскільки розмір права вимоги за Договором визначено виключно на рівні 160 591,91 грн. Наведені обставини свідчать про помилковість рішення суду першої інстанції про перехід до нового кредитора права вимоги в розмірі 276 005,02 грн.
Посилання суду першої інстанції на листи органу ДВС від 05 серпня 2024 року №73987 та від 25 жовтня 2024 року №103903 про відсутність виконання спростовуються банківськими квитанціями про часткове погашення заборгованості, доданими до справи.
Вважає помилковим висновок суду про заміну стягувача на ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» щодо стягнення 276005,02 грн, оскільки такий розмір права вимоги суперечить умовам договору, згідно якого право вимоги становить 160591,91 грн, вимогам ст. 514 ЦК України та не враховує часткове погашення боргу.
Зазначає, що для переходу права вимоги первісний кредитор зобов`язаний передати новому всю документацію, що підтверджує право та його розмір, зокрема виконавчий лист. Відтак заміна стягувача можлива лише за наявності такого листа або його дубліката. Натомість матеріали справи не містять акта приймання-передачі документації, що унеможливлює встановлення обсягу переданих документів. Тому за відсутності виконавчого листа первісний кредитор не міг належно передати право вимоги, що суперечить вимогам ст. 517 ЦК України. Вказані обставини є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.
Суд першої інстанції мав з`ясувати питання про поважність причин втрати виконавчих листів та обставин такої втрати, що є обов`язковим для видачі дублікатів виконавчих листів.
В судовому засіданні 12 січня 2026 року суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність дослідження Акту приймання-передачі документації та протокольною ухвалою зобов`язав заявника надати такий акт. Однак, вимога суду про надання акту залишилась не виконаною, що є підставою для відмови у задоволені заяви про заміну сторони та видачу дублікату.
Вважає, що надані заявником докази на підтвердження втрати виконавчих листів, ставлять під розумний сумнів викладені в них обставини. Зокрема лист ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» від 07 березня 2025 року №03-07/03 не може бути доказом існування дійсних обставин втрати оригіналів виконавчих листів. Оскільки директором як ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» так і ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» є одна і та ж особа – ОСОБА_3 .
Представник боржника вважає, що заявник не повідомив суду обставини, за яких виконавчі лист було втрачено та не надав відповідні докази. Долучені листи ДВС та попереднього кредитора слід вважати неналежними, що в сукупності разом із іншими доводами апеляційної скарги свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали та прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви нового кредитора.
Крім того, зазначає, що ні ОСОБА_2 ні ОСОБА_1 не отримували повідомлень від кредиторів про їх заміну. Також заперечують щодо вимог можливого нового кредитора, оскільки первісний кредитор не врахував проведені платежі та дійсний розмір заборгованості.
Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» про заміну стягувача у виконавчих листах та видачу дублікатів виконавчих листів.
Представник ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» Баценюк Н. М. подала відзив на апеляційну скаргу. Вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, наведені в ній доводи є надуманими та безпідставними. Заявником було надано вичерпний перелік доказів, яким судом при ухваленні оскаржуваного рішення було надано належну правову оцінку.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
В судовому засідання апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Ружицький В. М. підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів. 
Представник ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» адвокат Баценюк Н. М. в режимі відеоконференції заперечила доводам апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Інші учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, що відповідно до положень ч. 2 с. 372 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам відповідає.
Задовольняючи заяву про заміну стягувача у виконавчих листах та видачу дублікатів виконавчих листів, суд першої інстанції виходив з того, що рішення про задоволення вимог кредитора боржниками повністю не виконано, тому зобов`язальні правовідносини не припинені. Відступлення права вимоги на стадії виконання рішення не порушує прав сторін. Відсутність оригіналу виконавчого документа з незалежних від кредитора причин не перешкоджає заміні кредитора, враховуючи набуття новим кредитором права вимоги та можливість повторного пред`явлення виконавчих листів у встановлений строк, з урахуванням дії воєнного стану.
З таким висновком суду колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.06.2012 у справі №0908/2562/2012 стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у солідарному порядку 276005,02 грн на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА».
Ухвалою суду від 11.10.2021 у справі №0908/2562/2012 замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на правонаступника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».
Відповідно до відповіді Калуського ВДВС в Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції від 05.08.2024 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №33985105 по виконанні виконавчого листа №№0908/2562/2012 від 24.07.2012 про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у солідарному порядку 276005,02 грн на користь ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА».
30.12.2021 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 33985008 винесено постанову про повернення виконавчого документу - виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором 273272,30 грн та 2732,72 грн судового збору стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та разом з оригіналом виконавчого документу надіслано стягувачу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». Стягнення боргу не проводилось.
21.06.2022 державним виконавцем у виконавчому провадженні № 33985105 винесено постанову про повернення виконавчого документу - виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості 276005,02 грн стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» та разом з оригіналом виконавчого документу надіслано стягувану ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». Стягнення боргу не проводилось.
За договором про відступлення права вимоги №Ф-23/08/24/1 від 23.08.2024 укладеного між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП» (первісний кредитор) та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» (новий кредитор), первісний кредитор, отримавши суму вартості відступлених прав, відступив новому кредитору належні йому права грошових вимог до боржників, визначених у Додатку №1, включаючи право вимоги до боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №889/МК від 03.06.2008 та договором поруки б/н від 03.06.2008.
Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Одним з елементів забезпечення прав учасників справи на стадії виконання судового рішення є встановлена статтею 442 ЦПК України процедура заміни сторони виконавчого провадження. Наведеною статтею визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (частини перша та друга статті 442 ЦПК України). Правила цієї статті застосовуються також у разі, коли потрібно замінити боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК України).
Підставою для заміни стягувача у виконавчому листі є заміна кредитора у матеріальних правовідносинах, у зв`язку із чим суд насамперед має з`ясувати, чи первісному кредиторові належало право вимоги до боржника на момент його відступлення, а також перевірити дійсність / чинність вимоги на момент звернення до суду з відповідною заявою.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у пункті 73 постанови від 08 серпня 2023 року у справі № 910/19199/21, відступленням права вимоги (цесією) є сам факт заміни особи в зобов`язанні. Цесія є не окремим самостійним договором, а правовим наслідком укладення договору про відступлення права вимоги.
У пункті 132 постанови від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача.
Отже, суд повинен надати оцінку саме наявності у кредитора права вимоги та його чинності (неприпинення) на момент подання заяви про заміну стягувача у виконавчому листі. Зокрема, суд має з`ясувати, чи не настали визначені законом чи договором підстави для припинення зобов`язання (наприклад, його належне виконання), що матиме наслідком відсутність у первісного кредитора права вимоги до боржника.
На відміну від перевірки дійсності та чинності самої вимоги, оцінка договору відступлення прав вимоги на предмет суперечності приписам законодавства під час вирішення судом заяви про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача у виконавчому листі, сторони у справі) є обмеженою та має узгоджуватися з презумпцією правомірності правочину, закріпленою в статті 204 ЦК України.
Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, допоки ця презумпція не буде спростована на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).
У постанові від 17 січня 2020 року у справі № 916/2286/16 Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що суд має вирішувати питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником, якщо немає обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, з огляду на принцип правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих на обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20 підтримала зазначений висновок та наголосила на тому, що під час розгляду заяви про заміну стягувача у виконавчому листі (сторони виконавчого провадження, сторони у справі) суд не може виходити за межі вирішуваного процесуального питання та констатувати (встановлювати) недійсність договору відступлення прав вимоги, який не є нікчемним (недійсним згідно з приписом закону) або не визнаний судом недійсним за наслідками вирішення відповідного спору.
Суди також зобов`язані враховувати вимогу частини третьої статті 512 ЦК України про те, що кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі змістом статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту) або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), а також види об`єктів цивільних прав, що можуть належати лише певним учасникам обороту, встановлюються законом.
Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватися з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни (пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18).
За загальним правилом, заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 515 ЦК України).
Отже, під час вирішення заяви про заміну стягувача у виконавчому листі суд також повинен дослідити, чи не встановлено законом або договором заборони на відступлення права вимоги у конкретних правовідносинах.
Крім окреслених вище питань, суд має перевірити дотримання сторонами умов договору відступлення права вимоги, з якими вони пов`язували факт переходу права вимоги до боржника. Наведене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, сформульованим у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, про те, що для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідні відповідні первинні документи, які підтверджують факт вибуття особи з матеріальних правовідносин та перехід її прав і обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Також суд має дослідити, чи має стягувач (його правонаступник) реальну можливість звернути виконавчий документ до виконання з огляду на встановлені законом строки пред`явлення виконавчих листів до виконання, про що Велика Палата Верховного Суду детально зазначала у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10.
Такий порядок правозастосування узгоджується також з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 10 вересня 2025 року у справі № 369/13444/20.
Отже, перехід процесуальних прав і обов`язків у справі, виконавчому провадженні до процесуального правонаступника безпосередньо залежить від переходу до нього матеріальних прав та обов`язків, зокрема права вимоги у зобов`язанні внаслідок його відступлення.
У справі, яка переглядається, право вимоги ПАТ КБ «Надра» підтверджено таким, що набрало законної сили рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.06.2012 на підставі якого суд згодом видав виконавчі листи.
Ухвалою суду від 11.10.2021 у справі №0908/2562/2012 замінено сторону виконавчого провадження стягувача ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на правонаступника ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».
23.08.2024 між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» укладено договір про відступлення права вимоги №Ф-23/08/24/1, яким також відступило право вимоги до боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №889/МК від 03.06.2008 та договором поруки б/н від 03.06.2008.
Доказів того, що вказані договори коли-небудь були визнані недійними немає.
Поряд з цим, на стадії виконавчого провадження, як на завершальній стадії судового провадження, можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України (статтею 442 ЦПК України) з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України (статтею 55 ЦПК України). У такому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України (статті 442 ЦПК України) щодо процесуальних особливостей правонаступництва на стадії виконання судового рішення застосовуються разом із положеннями статті 52 цього Кодексу (статті 55 ЦПК України).
Тоді як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України (статті 55 ЦПК України). У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України (частині п`ятій статті 442 ЦПК України) (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 3 листопада 2020 року в справі № 916/617/17 (пункти 74-75), від 8 лютого 2022 року в справі № 2-7763/10 (пункти 80-81)).
Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частини перша та друга статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).
Тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану (підпункт 4 пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» зі змінами, внесеними на підставі Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 2129-IX від 15 березня 2022 року, який набрав чинності 26 березня 2022 року, та інших Законів України.
Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
При цьому відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та Єдиного державного реєстру виконавчих документів, Положення про який затверджується спільним нормативно-правовим актом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України, із запровадженням яких відповідно до частини першої статті 1 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України вводяться в дію вимоги частини четвертої статті 431 ЦПК України щодо внесення виконавчого документу до Єдиного державного реєстру виконавчих документів, функціонування якого виключає втрату виконавчого документа, порядок видачі дублікату виконавчого документу замість втраченого визначено розділом XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише з заявою стягувача або державного виконавця чи приватного виконавця за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Боржником не подано доказів виконання рішення суду.
Виконавчі документи, видані у справі № 0908/2562/2012 втрачено, строк, пред`явлення їх до виконання не закінчився, а тому існують правові підстави для видачі його дублікатів.
У кожному конкретному випадку суд, вирішуючи питання видачі дубліката виконавчого листа, повинен пересвідчитися у правдивості обставин, які зазначає заявник щодо причин його втрати. Якщо суд дійде висновку, що відповідна обставина може і повинна бути підтверджена відповідним доказом, суд вправі такий доказ витребувати у заявника. Водночас, якщо заявник посилається на обставини, які не можуть бути підтверджені відповідними засобами доказування (наприклад, загублення оригіналу виконавчого листа), відсутність доказів не може бути підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого документа, якщо строк для пред`явлення його до виконання ще не закінчився. Зазначене узгоджується з правовими висновками, наведеними Верховним Судом у постанові від 09.11.2023 у справі № 0440/5997/18.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 24.01.2022 в справі № 18/113-53/81 для мети отримання дубліката виконавчого листа, виданого на виконання чинного рішення, стягувач та державний виконавець не повинен доводити фізичної втрати оригіналу виконавчого листа, а має доводити відсутність у нього виконавчого документа та, як наслідок, відсутність у нього можливості виконати чинне судове рішення.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 2-1316/285/11, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі ДВС (у приватного виконавця) свідчить про те, що його було втрачено.
З матеріалів справи встановлено, що виконавчі листи про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 30.12.2021 та 21.06.2022 було повернуто стягувачу ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП». Даних про отримання таких стягувачем немає. 
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що оригінали виконавчих листів втрачено і слід видати їх дублікати.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що матеріали справи не містять акта приймання-передачі документації, що унеможливлює встановлення обсягу переданих документів від ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» до заявника ТОВ «ІНВЕСТМЕН ЮНІОН» за кредитним договором №889/МК від 03.06.2008, а тому первісний кредитор не міг належно передати право вимоги за вказаним договором не заслуговують на увагу, оскільки у Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги №Ф-23/08/24/1 від 23.08.2024 укладеного між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУП» (первісний кредитор) та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН» (новий кредитор), міститься перелік боржників, основних договорів та розмір права вимоги, що відступається, у їх числі зазначені боржники ОСОБА_2 , ОСОБА_1 за кредитним договором №889/МК від 03.06.2008 та договором поруки б/н від 03.06.2008. 
Таким чином, стороною заявника подано належний письмовий доказ щодо переходу до нього права вимоги за кредитним договором №889/МК від 03.06.2008 щодо боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість клопотання представника ОСОБА_1 – Ружицького В. М. про витребування від заявника копії акту приймання-передачі документації за Договором № Ф-23/08/24/1 від 23.08.2024.
Доводи апеляційної скарги про те, що договором №Ф-23/08/24/1 від 23 серпня 2024 року про відступлення права вимоги, укладеним між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ІНВЕСТМЕНТ ЮНІОН», не визначено розмір права вимоги до ОСОБА_1 , а той розмір вимоги до основного боржника ОСОБА_2 , що вказаний в Додатку до договору є значно завищеним, вказаний без врахування платежів, що були проведені в свій час боржниками, не заслуговують на увагу, оскільки у зазначеному провадженні не вирішується питання визначення розміру заборгованості за кредитним договором, а тільки заміна стягувача у виконавчих листах, виданих на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
З огляду на зазначене, підстави для скасування ухвали суду з наведених апелянтом підстав відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ружицький Віталій Миколайович, залишити без задоволення, а ухвалу Калуського міськрайонного суду від 25 лютого 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 16 квітня 2026 року.

Головуюча       О. В. Пнівчук
Судді:        В. А. Девляшевський
Є. Є. Мальцева