ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
19.03.2026	Справа № 910/89/26	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімекс-Ніка" (м. Київ) 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна транспортна компанія" (м. Київ) 
про стягнення 349 638,41 грн,

Суддя Ващенко Т.М.
Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прімекс-Ніка" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна транспортна компанія" про стягнення 349 638,41 грн, з яких: 194 000,00 грн заборгованості за Договором № 110324/02 від 11.03.2024, 89 295,76 грн пені, 30 902,19 грн 10% річних та 35 440,46 грн інфляційних втрат. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 відкрито провадження у справі № 910/89/26, її розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).
Означена ухвала була вручена відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа.
Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте у встановлений строк відзиву на позовну заяву не подав; будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача не надходило.
Частиною 9 ст. 165 ГПК України передбачено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, - 

ВСТАНОВИВ:

11.03.2024 між позивачем, як Виконавцем, та відповідачем, як Замовником, було укладено Договір № 110324/02 на надання послуг автокраном (далі - Договір), згідно з п. 1.1. якого Виконавець бере на себе зобов`язання надати Замовнику послуги автокраном/ами, далі по тексту - автокран, на об`єкті Замовника на підставі Заяви-замовлення, погодженої Виконавцем, а Замовник - прийняти і оплатити надані послуги відповідно до умов Договору.
Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна вартість послуг за цим Договором формується на підставі цін (тарифів), зазначених у відповідних додатках до цього договору, з урахуванням фактичного обсягу наданих послуг згідно з Довідками (рапортами) про виконані роботи (послуги) ф. № ЕБМ-7 та зазначається в Актах передачі-приймання наданих послуг. 
Відповідно до п. 1 Додатку №2 до Договору, сторони погоджуються, що вартість послуг автокраном GROVE GMK-5130-2 (130тн) або краном з аналогічними характеристиками на об`єкті Замовника: міжнародний аеропорт "Антонов", на дату підписання Додатку 2 до Договору розраховується з наступних (цін) тарифів: робота автокрана GROVE GMK-5130-2 (130тн) 1 машино година - 6000,00 грн, 1 машино зміна - 48000,00 грн; перебазування автокрана GROVE GMK-5130-2 (130тн) - 7 000,00 грн; доставка противаг до автокрана GROVE GMK-5130-2 - 36 000,00 грн.
Пунктом 2 Додатку №2 до Договору передбачено, що приблизна вартість послуг за попередніми розрахунками становить 187 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 31 166,67 грн, та включає: робота автокрана GROVE GMK-5130-2 - 144 000,00 грн 24 машино годин, перебування автокрана GROVE GMK-5130-2 - 7 000,00 грн та доставка противаг до автокрана GROVE GMK-5130-2 - 36 000,00 грн. 
Попередня оплата вартості послуг за даним Договором складає 187 000,00 грн в т.ч. ПДВ 31 166,67 грн і сплачується Замовником не пізніше, ніж за добу до дати початку надання послуг (п. 3 Додатку №2 до Договору).
Остаточна загальна вартість послуг за Договором визначається виконавцем після закінчення послуг за цим Договором на підставі всіх Довідок (рапортів), які оформлені і підписані уповноваженими представниками Сторін, за фактично наданий обсяг послуг та зазначається в Актах передачі - приймання наданих послуг. При цьому вартість послуг не може бути меншою за вартість вказану у п. 2 даного додатку. У разі необхідності продовження надання послуг понад обсяги, зазначені у п. 2 Додатку № 2 , або іншим автокраном, ніж у п. 1 даного Додатку, Замовник заповнює Заяву - замовлення (додаток № 1) та сплачує Виконавцю попередню оплату додатково замовлених послуг у розмірі їх 100% вартості згідно рахунку-фактурі, виставленому Виконавцем (п.4,5 Додатку №2 до Договору).
Відповідно до п. 2.2.1 Договору, попередня оплата послуг за даним договором сплачується Замовником на підставі Рахунка-фактури, складеного Виконавцем, не пізніше ніж за добу до дати початку надання послуг. 
Остаточний розрахунок за надані послуги Замовник здійснює шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 7 робочих днів з дня підписання Акту передачі-приймання наданих послуг, Замовник зобов`язаний перерахувати Виконавцеві вартість послуг, зазначену у Акті передачі-приймання наданих послуг, за мінусом суми попередньої оплати (п. 2.2.2 Договору). 
Відповідно до п. 3.3.9 Замовник зобов`язаний своєчасно та в розмірах, передбачених Договором, здійснювати платежі на користь Виконавця. 
Сторони погодили, що Договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31.12.2027. Договір вважається укладеним, якщо він разом з Додатками підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений їх печатками, що свідчить про досягнення Сторонами згоди з усіх істотних умов Договору. 
З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з надання послуг.
Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Як вказує позивач, 11.03.2024 ним було надано послуги автокраном GROVE GMK-5130-2 на загальну суму 481 000,00 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами Акт здачі-прийняття-робіт (надання послуг) № 200 від 19.05.2024 на суму 481 000,00 грн.
У той же час, відповідачем дані послуги було оплачено частково, в розмірі 287 000,00 грн. Решта вартості послуг на суму 194 000,00 грн залишилася несплаченою відповідачем.
Оцінюючи представлені позивачем в обґрунтування викладених в позовній заяві обставин, суд дійшов висновку про те, що представлені до матеріалів справи докази підтверджують неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором щодо сплати позивачу 194 000,00 грн.
За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 194 000,00 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг за Договором, позивачем також нараховано та пред`явлено до стягнення 89 295,76 грн пені, 30 902,19 грн 10% річних, 35 440,46 грн інфляційних втрат. 
Згідно з п. 5.2. Договору за порушення строків оплати наданих послуг, передбачених цим Договором, Замовник сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення виконання грошового зобов`язання.
За прострочення оплати наданих послуг, Замовник зобов`язаний сплатити Виконавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10 % процентів річних від простроченої суми (п.5.3 Договору).
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
За змістом ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
За частинами 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).
Частиною 1 ст. 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши надані позивачем розрахунки сум пені, інфляційних втрат та 10% річних, суд встановив їх правильність та арифметичну вірність, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 89 295,76 грн пені, 30 902,19 грн 10% річних, 35 440,46 грн інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів позивача у встановленому законом порядку не спростував.
Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином в установленому законом порядку відповідачем, а відтак підлягають задоволенню повному обсязі. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. 
Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, - 

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна транспортна компанія" (03195, м. Київ, вул. С. Рудницького, буд. 6-Д; ідентифікаційний код 40619018) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прімекс-Ніка" (02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 10, кв. 4; ідентифікаційний код 30521888) 194 000 (сто дев`яносто чотири) грн 00 коп. заборгованості, 89 295 (вісімдесят дев`ять тисяч двісті дев`яносто п`ять) грн 76 коп. пені, 30 902 (тридцять тисяч дев`ятсот дві) грн 19 коп. 10% річних, 35 440 (тридцять п`ять тисяч чотириста сорок) грн 46 коп. інфляційних втрат та 5 244 (п`ять тисяч двісті сорок чотири) грн 58 коп. судового збору. 
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя   Т.М. Ващенко