Справа № 461/9533/25 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/178/26 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Белени А.В.,

при секретарі судового засідання Лук`янович А.П.,

з участю захисників – адвокатів Колеснікова В.В., Сірого А.В.,
представника Львівської митниці Держмитслужби – Зирянова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України за апеляційною скаргою представника Львівської митниці Зирянова О.Ю. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2026 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2026 року провадження у справі про порушення митних правил відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - м. Макіївка, Донецька обл., місце роботи - ТОВ «ФАРМАСЕЛ», посада або рід занять - керівник, місце проживання - АДРЕСА_1 ,

за ст. 485 МК України - закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Згідно з протоколом про порушення митних правил від 05.11.2025 № 1601/UA209000/2025, 27.10.2025 у відділ митного оформлення № 1 митного поста «Львів - північний» Львівської митниці ТОВ «ФАРМАСЕЛ», було подано до митного оформлення митну декларацію типу ІМ40ДЕ 25UA209230102163U6 на товари: товар №1 «ліки для людей розфасовані для роздрібної торгівлі, що складаються зі змішаних або незмішаних продуктів для терапевтичного або профілактичного застосування, не містять наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, не в аерозольній упаковці «Tivargin - N»., вагою брутто 12 533,74 кг., вартістю 113 553 євро. Виробник товарів: VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна). Торгівельна марка: Nikopharm. Країна виробництва: GR», загальною вагою брутто 12533,74 кг та вартістю 113 553 євро.
Під час здійснення митних формальностей, проаналізувавши документи, на підставі яких було подано зазначену вище митну декларацію, встановлено насупне: відповідно до графи 47 митної декларації типу ІМ40ДЕ 25UA209230102163U6 вказано ставку податку на додану вартість 7 % на підставі статті 193 Податкового кодексу України (7 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів).
Як підставу для застосування ставки ПДВ у розмірі 7% до Львівської митниці надані реєстраційні посвідчення № UA/19033/01/01, відповідно до якого виробником зазначено: VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна).
Відповідно до листа Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 12.06.2025 № 6622-1.1/2.3/17-25, що надійшов до Львівської митниці листом Держмитслужби від 13.06.2025 № 20/20-01-01/7/629 (вх. Львівської митниці від 13.06.2025 № 21362/4-20) встановлено, що лікарський засіб ТІВАРГІН-Н на момент митного оформлення не відповідає статусу готового лікарського засобу, призначеного для роздрібної торгівлі та застосування, оскільки ТОВ «ФАРМАСЕЛ», як виробником в Україні, не було здійснено випуску серії вказаного лікарського засобу.
Подане до митного оформлення як підставу для застосування ставки податку на додану вартість у розмірі 7% реєстраційне посвідчення №UA/19033/01/01, поширюються на готовий лікарський засіб ТІВАРГІН-Н для виробництва якого передбачена обов`язкова участь обох виробників, а саме: VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна).
Сертифікат якості, який супроводжуює товар, виданий виробником VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція), містить інформацію про випуск серії для постачання/експорту виключно від грецького виробника, проте не містить інформації щодо випуску серії виробником ТОВ «ФАРМАСЕЛ».
Відповідно до норм статей 9 та 20 Закону України «Про лікарські засоби» від 04.04.1996 № 123/96-ВР (далі - Закон) на території України допускаються до застосування та можуть реалізовуватися лише зареєстровані лікарські засоби, крім випадків, передбачених законом.Державна реєстрація готового лікарського засобу - процедура, яка проводиться відповідно до вимог чинного законодавства з метою допуску лікарського засобу до медичного застосування в Україні та внесення його до Державного реєстру лікарських засобів України, згідно з підпунктом 16 пункту 1 розділу II Порядку проведення експертизи реєстраційних матеріалів на лікарські засоби, що подаються на державну реєстрацію (перереєстрацію), а також експертизи реєстраційного посвідчення, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 26.08.2005 № 426 (далі - Порядок).
Відповідно до Положення про Державний реєстр лікарських засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2004 р. № 411 Державний реєстр лікарських засобів містить відомості про лікарські засоби, дозволені для виробництва і застосування в Україні.Згідно з підпунктом 54 пункту 1 розділу II Порядку, реєстраційне посвідчення на лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат) - документ, у якому міститься інформація про лікарський засіб (медичний імунобіологічний препарат), зареєстрований в Україні та внесений до Державного реєстру лікарських засобів України та міжвідомчої бази даних про зареєстровані в Україні лікарські засоби. Готові лікарські засоби (лікарські препарати, ліки, медикаменти) - дозовані лікарські засоби у вигляді та стані, в якому їх застосовують, що пройшли всі стадії виробництва (виготовлення), включаючи остаточне пакування, згідно зі статтею 2 Закону.
Відповідно до пункту 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 929, виробництво лікарських засобів (промислове) - діяльність, пов`язана із серійним випуском лікарських засобів, яка включає в себе всі або хоча б одну з операцій щодо технологічного процесу, контролю якості, видачі дозволу на випуск, а також закупівлею матеріалів і продукції, зберіганням, оптовою торгівлею (дистрибуцією) лікарських засобів власного виробництва. Жодна серія готової продукції не може бути дозволена для продажу, постачання або розміщення на ринку до того, як Уповноважена особа виробника засвідчить її відповідність вимогам реєстраційного досьє та ліцензії на виробництво, шляхом сертифікації Уповноваженою особою та випуску серії готового лікарського засобу, згідно з чинним законодавством України.Лікарський засіб, який не пройшов стадію сертифікації (випуску серії) Уповноваженою особою - не є готовим лікарським засобом, призначеним для роздрібної торгівлі, і може розглядатися лише як проміжна продукція або продукт незавершеного виробництва.
Відповідно до статті 193 Податкового кодексу України встановлені ставки податку від бази оподаткування в таких розмірах:а) 20 відсотків;б) 0 відсотків;в) 7 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.
Отже, операції з ввезення на митну територію України лікарських засобів підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою податку у розмірі 7 відсотків за умови, що такі лікарські засоби:- дозволені для виробництва і застосуванню в Україні;- внесено до Державного реєстру лікарських засобів.
У разі якщо при ввезенні на митну територію України лікарських засобів/медичних виробів не дотримано хоча б однієї із зазначених умов, їх ввезення на митну територію України оподатковується ПДВ у загальновстановленому порядку за ставкою 20 відсотків.
Відповідно до листа Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 12.06.2025 № 6622-1.1/2.3/17-25 реєстраційне посвідчення № UA/19033/01/01 поширюється на готовий лікарський засіб ТІВАРГІН-Н, для виробництва якого передбачена обов`язкова участь обох виробників, зазначених у матеріалах реєстраційного досьє, а саме: VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та Т0В «ФАРМАСЕЛ» (Україна).
Відомості стосовно лікарського засобу з торгівельним найменуванням ТІВАРГІН-Н, виробником якого виступає виключно VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція), в Державному реєстрі лікарських засобів України відсутні.
Відповідно службової записки Управління контролю та адміністрування митних платежів Львівської митниці від 29.10.2025 № 15/15-01/46721 товар: «лікарські засоби» заявлений до митного оформлення за митною декларацією типу ІМ40ДЕ 25UA209230102163U6 підлягає оподаткуванню податком на додану вартість за ставкою 20%.
Різниця митних платежів становить: по товару №1 ПДВ в сумі 748 624,46 грн., загальна сума недоборів становить 748 624,46 гривень.
Відповідно до пункту 632 частини першої статті 4 Митного кодексу України утримувач митного режиму - особа, яка здійснює декларування від власного імені (у разі, якщо декларування здійснюється самостійно або прямим митним представником), або особа, в інтересах якої здійснюється декларування (у разі, якщо декларування здійснюється непрямим митним представником).
Згідно з частиною четвертою статті 266 Митного кодексу України у разі декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення утримувачем митного режиму від власного імені або його прямим митним представником передбачену цим Кодексом відповідальність за невиконання обов`язків декларанта, передбачених частиною першою цієї статті, несе утримувач митного режиму.Листом Львівської митниці від 29.10.2025 № 7.4-5/20-05/10/27196 керівника ТОВ «ФАРМАСЕЛ» ОСОБА_1 повідомлено про необхідність прибути 03.11.2025 з 10:00 по 12:00 год. у митницю для надання пояснень та вирішення питання щодо документування порушення митних правил.03.11.2025 на лист Львівської митниці отримано відповідь ТОВ «ФАРМАСЕЛ» від 03.11.2025 № 03/2 (вх. митниці 38024/14-20 від 03.11.2025) у якому керівник підприємства ОСОБА_1 відмовився прибути до Львівської митниці у визначені час та дату.
Відповідно до частини другої статті 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Згідно з пунктом 43 частини першої статті 4 Митного кодексу України посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання такими підприємствами вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Таким чином, на думку автора протоколу, гр. ОСОБА_1 , керівник ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (ЄДРПОУ 36705378) вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, на суму 748 624,46 гривень.
Зазначені дії митним органом кваліфіковано за ст.485 Митного кодексу України.
Не погоджуючись з постановою судді, представник Львівської митниці Зирянов О.Ю. подав апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати та винести нову постанову, якою керівника ТОВ «ФАРМАСЕЛ» ОСОБА_1 вищнгати винним у вчиненні правопорушення,передбаченого ст. 485 МК України, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу від 50 до 150 відсотків від несплаченої суми митних платежів (від 374 312,23 грн до 1 122 936,69 грн).
Представник митниці вважає, що оскільки сертифікати якості, які супроводжували товари/лікарські засоби (препарати)/, видані виробником VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція), містили інформацію про випуск серії для постачання/експорту виключно від грецького виробника і не містили інформації щодо випуску серії виробником ТОВ «ФАРМАСЕЛ», при його митному оформленні слід було застосовувати ставку податку на додану вартість у розмірі 20 відсотків.
Апелянт також не погоджується з твердженням судді про те, що Держлікслужба не надає дозвіл на виробництво та застосування лікарських засобів в Україні, не є держателем або адміністратором Державного реєстру лікарських засобів, оскільки такі повноваження має Міністерство охорони здоров`я України, до якого Держмитслужба із запитом не зверталась та зауважує, що відповідно до Положення про Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.2015 № 647, Дерлікслужба є органом центральної виконавчої влади та до її повноважень входить, у тому числі, здійснення контролю за дотриманням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, імпорту лікарських засобів (крім активних фармацевтичних інгредієнтів), оптової та роздрібної торгівлі лікарськими засобами; здійснення державного контролю за ввезенням на митну територію України лікарських засобів.
Зазначає, що митниця не заперечує, що лікарський препарат «Тіваргін-Н» є лікарським засобом, зареєстрованим у Державному реєстрі лікарських засобів за № UA/19033/01/01, в реєстраційному посвідченні якого зазначено обов`язкову участь обох виробників VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція) та ТОВ «ФАРМАСЕЛ» (Україна), водночас наполягає, що подані до митного контролю при митному оформленні митної днеларації типу ІМ40ДЕ 25UA209230102163U6, товаросупровідні документи не містили підстав для зазначення у графах 47 цих декларацій «Розрахунок податків» ставки ПДВ у розмірі 7%, оскільки в них фігурував лише один виробник - VIOSER S.A. PARENTERAL SOLUTIONS INDUSTRY (Греція), що суперечить інформації, зазначеної в реєстраційному посвідченні №UA/19033/01.
Апелянт наголошує на тому, що нормами статті 193 Податкового Кодексу України встановлені ставки податку від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків та в) 7 відсотків по операціях з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, які 1) дозволені для виробництва та застосування в Україні та 2) внесені до Державного реєстру лікарських засобів, та повторно звертає увагу, що у реєстраційному посвідченні зазначена обов`язкова участь обох виробників, а до митної декларації подано сертифікат якості, який не містить інформації щодо випуску серії виробником ТОВ «ФАРМАСЕЛ».
Звертає увагу, що митниця не ставить під сумнів, що лікарський засіб відповідає своїм фармакологічним властивостям, а код товару за УКТ ЗЕД відповідає заявленому у митних деклараціях, проте не погоджується зі способом їх митного оформлення з поданням відповідних товаросупровідних документів за зниженою ставкою ПДВ у 7%.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Колесніков В.В. подав заперечення на апеляційну скаргу представника Львівської митниці Зирянова О.Ю., просить постанову судді залишити без змін, а апеляційну скаргу представника митного органу – без задоволення.
Заслухавши пояснення представника митниці Зирянова О.Ю. на підтримку поданої ним апеляційної скарги, захисників – адвокатів Колеснікова В.В., Сірого А.В., які вважають рішення судді законним та обґрунтованим, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.
Згідно зі ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Диспозиція ст. 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Наявність об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення є обов`язковим для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею Глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.
Як вбачається з оскарженої постанови, суддя суду першої інстанції з достатньою повнотою дослідив матеріали справи, оцінив всі наявні в справі докази та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Апеляційний суд вважає оскаржене рішення законним та обґрунтованим, з огляду на таке.
Так, з протоколу про порушення митних правил від 05.11.2025 № 1601/UA209000/2025, 27.10.2025 року вбачається, що ТОВ «ФАРМАСЕЛ» подав для оформлення в митний режим «імпорт» окремі серії лікарського засобу ТІВАРГІН-Н (UA/19033/01/01) разом із митною декларацією №25UA209230 102163U6 від 27.10.2025 року, в графі 47 якої сума ПДВ розрахована за ставкою 7% на підставі пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України; за твердженнями листа-відповіді Держлікслужби від 12.06.2025 року №6622 1.1/2.3/1725 на запит Держмитслужби від 06.06.2025 року №20/20-01-01/6/609: «лікарський засіб ТІВАРГІН-Н на момент митного оформлення не відповідає статусу готового лікарського засобу, призначеного для роздрібної торгівлі і застосування, оскільки ТОВ «ФАРМАСЕЛ», як виробником в Україні, не було здійснено випуску серії вказаного лікарського засобу» «реєстраційне посвідчення … поширюється на готовий лікарський засіб … для виробництва якого передбачена обов`язкова участь обох виробників ..»; «лікарський засіб, який не пройшов стадію сертифікації (випуску серії) Уповноваженою особою – не є готовим лікарським засобом, призначеним для роздрібної торгівлі, і може розглядатись лише як проміжна продукція або продукт незавершеного виробництва в Державному реєстрі лікарських засобів відсутні відомості про лікарські засоби ТІВАРГІН-Н та ЛЕВОЦИН-Н, виробником яких виступає виключно Vioser S.A. (Греція).
На думку митного органу, ОСОБА_1 «вчинив протиправні дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 748 624, 46 грн.». Також у протоколі ПМП зазначено, що згідно службової записки Управління Львівської митниці від 29.10.2025 року «загальна сума недоборів становить 748 624, 46 грн.».
Суддя суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, зауважив, що висновки протоколу № 1601/UA20900/2025 від 05.11.2025 про вчинення ОСОБА_1 протиправних дій ґрунтуються виключно на відомостях листа Держлікслужби від 12.06.2025 року № 6622-1.1/2.3/17-25, який є відповіддю на запит Держмитслужби від 06.06.2025 року №20/20-01- 01/6/609. 3.29.
Суддя вважає, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що протокол ПМП не містить обгрунтування, які конкретні протиправні дії вчинив ОСОБА_1 , за вчинення яких передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст. 485 МК України. У Протоколі ПМП відсутня інформація щодо виявлених фактів подання неправдивих відомостей, визначених МК України (умови договору, вага, кількість, країна походження, відправник/одержувач, відомості для визначення УКТЗЕД, митної вартості) або документів, які містять такі відомості. Зазначене вище ставить під сумнів наявність об`єктивної сторони правопорушення.
Апелянт не погоджується з твердженням судді про те, що Держлікслужба не має повноважень тлумачити норми податкового законодавства, зокрема пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України, а також не надає дозвіл на виробництво та застосування лікарських засобів в Україні, не є держателем або адміністратором Державного реєстру лікарських засобів, оскільки такі повноваження має Міністерство охорони здоров`я України, до якого Держмитслужба із запитом не зверталась.
На думку апеляційного суду посилання представника митного органу на підпункти 10, 12 пункту 4 Положення про Держлікслужбу, затвердженого постановою КМУ від 12.08.2015 року №647, відповідно до яких Держлікслужба, зокрема, здійснює контроль за ввезенням на митну територію лікарських засобів, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Представник Львівської митниці помилково не врахував, що Держлікслужба є органом, який реалізує державну політику у сферах контролю якості і безпеки лікарських засобів та здійснює відповідні види контролю виключно «відповідно до покладених на неї завдань», до яких належить «реалізація державної політики у сферах контролю якості та безпеки лікарських засобів…», «ліцензування господарської діяльності з виробництва лікарських засобів, імпорту лікарських засобів» (пункт 1, абзаци другий та третій пункту 3, абзац перший пункту 4 Положення про Держлікслужбу).
Відповідно до першого та другого речення пункту 185 Ліцензійних умов …, затверджених постановою КМУ від 30.11.2016 року № 929 лікарські засоби, що ввозяться на територію України, зокрема для цілей паралельного імпорту, повинні супроводжуватися сертифікатом якості серії лікарського засобу, виданим виробником. Імпорт неякісних лікарських засобів не дозволяється.
Тобто, якщо Держлікслужба вважає, що лікарські засоби є неякісними або фальсифікованими, вона може вжити відповідні заходи (заборона, вилучення тощо), проте не має повноважень надавати оцінку обставинам щодо відповідності чи невідповідності лікарського засобу умовам, передбачених підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 ПК України.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував, що товаросупровідні документи не містили підстав для зазначення у графах 47 ставки ПДВ у розмірі 7%, оскільки в них фігурував лише один виробник, що суперечить інформації, зазначеної реєстраційному посвідченні №UA/19033/01/01», підлягає відхиленню, оскільки, протокол та подання не містять посилань на будь-який товаросупровідний документ та (або) його оцінку як такого, що доводить вчинення порушення, передбаченого ст. 485 МК України. 
Окрім цього, покликання на «фігурування одного виробника» не спростовує факту державної реєстрації, за наслідком якої лікарський засіб є дозволеним для виробництва і застосування та вноситься до Державного реєстру лікарських засобів, тобто відповідає умовам, визначеним підпунктом «в» пункту 193.1 статті 193 ПК України.
Посилання митного органу на те, що суд не надав оцінки тому, що сертифікат якості не містив інформацію про випуск серії виробником ТОВ «ФАРМАСЕЛ», не свідчить про наявність підстав для скасування постанови суду першої інстанції.
Суддею встановлено, що згідно з реєстраційним посвідченням іноземний виробник відповідає за виготовлення лікарського засобу, включно із остаточним пакуванням, а також за контроль якості. 
Відповідно до речення першого частини 1 статті 17 Закону України «Про лікарські засоби» на територію України можуть ввозитися лікарські засоби, зареєстровані в Україні, за наявності сертифіката якості серії лікарського засобу, що видається виробником, та ліцензії на імпорт лікарських засобів. Документом, який супроводжував товар, є сертифікат якості серії лікарського засобу, який був виданий іноземним виробником, що відповідав за контроль якості. Такий сертифікат, складений за результатом контролю якості лікарського засобу, не посвідчує випуск серії лікарського засобу будь-яким виробником, оскільки відповідно до реєстраційного досьє така процедура здійснюється виключно ТОВ «ФАРМАСЕЛ» та на митній території України. 
Відповідно до наявного в матеріалах справи листа №2686/1.1-25 від 06.10.2025 року виданого ДП «ДЕЦ МОЗ», який здійснює експертизу реєстраційних матеріалів в процедурі державної реєстрації лікарських засобів та є адміністратором Державного реєстру лікарських засобів, відповідно до якого компанія ВІОСЕР С.А. ПАРЕНТЕРАЛ СОЛЮШНС ІНДАСТРІ, Греція здійснює виробництво та остаточне упакування серій готового лікарського засобу ТІВАРГІН-Н, а також проводить контроль. Реєстраційні документи передбачають, що готовий лікарський засіб ТІВАРГІН-Н, виготовлений та остаточно упакований виробником ВІОСЕР С.А. ПАРЕНТЕРАЛ СОЛЮШНС ІНДАСТРІ на ліцензованій дільниці за адресою: 9-й км Національної Дороги Трикала-Лариса, Таксіархіс Трикала, 42100, Греція, після проведення контролю якості та надання дозволу уповноваженою особою ВІОСЕР С.А. ПАРЕНТЕРАЛ СОЛЮШНС ІНДАСТРІ імпортується в Україну. Подальша процедура випуску серії готового лікарського засобу ТІВАРГІН-Н на території України здійснюється уповноваженою особою виробника ТОВ «ФАРМАСЕЛ» на дільниці випуску серії, розташованої за адресою: Україна, 07408, Київська обл., Броварський р-н, с. Квітневе, вул. Прорізна, Такий розподіл етапів виробництва не суперечить вимогам Належної виробничої практики (Настанова МОЗ СТ-Н МОЗУ 42-4.0:2020 «Лікарські засоби. Належна виробнича практика», затверджена наказом МОЗ від 16.02.2009 № 95 (із змінами)) та відповідає матеріалам реєстраційного досьє зазначеного лікарського засобу.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сертифікація серії (випуск серії) імпортного лікарського засобу відбувається виключно щодо готового лікарського засобу, на митній території України (після митного оформлення), з метою продажу в Україні та відповідно до законодавства України
Щодо покликання апелянта на те, що суддею помилково застосовано під час вирішення справи пункт 2.1. Додатку 21 Настанови МОЗ СТ-Н МОЗУ 42- 4.0:2020, яка передбачає, що сертифікація серії (випуск серії) відбувається тільки після фізичного ввезення лікарського засобу на митну територію України та митного оформлення, з тих підстав, що настанова не регулює фіскальних відносин, то такі не спростовують факту того, що відповідно до фармацевтичного законодавства сертифікація серії та випуск серії відбуваються тільки після фізичного ввезення лікарського засобу на митну територію України та митного оформлення.
Посилання митного органу на те, що до митних декларацій долучене реєстраційне посвідчення UA/19033/01/01 «як підставу застосування ставки ПДВ 7%» не доводить, що такий документ містить неправдиві відомості щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Як вбачається з матеріалів справи, митний представник ТОВ «Фармасел» надавав митниці достовірні відомості щодо умов договору, ваги, кількості, країну походження, відправника/одержувача, відомості для правильного визначення УКТЗЕД та митної вартості, а також документи, які їх містили (договір, інвойси, пакувальні листи, транспортні накладні, сертифікати якості, страхові сертифікати, тощо).
Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 як керівник ТОВ «ФАРМАСЕЛ» діяв правомірно, надав митниці усі відомості та документи, які були необхідними, зокрема для визначення митної вартості, коду товару тощо, і які не містили неправдивих відомостей, заявив ставку ПДВ 7% на підставі пп. «в» п.193.1 ст. 193 ПК України за відсутності підстав вважати, що така норма не поширюються на лікарський засіб, який держава дозволила для виробництва і використання в Україні, та відомості про який внесла до Державного реєстру лікарських засобів.
За наведеного, досліджені в суді першої інстанції обставини, які перевірені в ході апеляційного розгляду, дозволяють суду апеляційної інстанції дійти висновку про те, що в суді першої інстанції були досліджені всі обставини справи та надана їм належна оцінка, зокрема стосовно відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.
Відповідно до вимог ч. 3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Практика Європейського Суду вказує на те, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Водночас, в рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.
За викладених обставин, апеляційний суд погоджується із висновками судді місцевого суду стосовно того, що у цій справі митним органом не було доведено наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, з огляду на що суддя суду першої інстанції при ухваленні оскарженої постанови, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх належним чином, дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 527 МК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці Зирянова Олега Юрійовича залишити без задоволення.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 15 січня 2025 щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя      Альберт БЕЛЕНА