ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/22651/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року (суддя Р.З. Голобутовський) у справі № 160/22651/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиключення з розрахунку середньої заробітної плати позивачу при обчисленні та призначенні щомісячної страхової виплати періодів нероботи з поважних причин, а саме: з 02.11.2022 по 19.05.2023, у зв`язку з простоєм, оголошеним роботодавцем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в умовах дії воєнного стану на території України;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок призначеної позивачу щомісячної страхової виплати з дня її первинного призначення, виключивши з розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати період з 02.11.2022 по 19.05.2023, протягом якого позивач перебував на простої з поважних причин.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час обчислення розміру щомісячної страхової виплати, відповідач неправильно визначив розрахунковий період: з червня 2022 року по травень 2023 року. Значну частину цього періоду позивач перебував у простої, не з власної вини, що підтверджується відповідними розпорядчими актами ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», виданими у зв`язку з воєнним станом в Україні та неможливістю продовження виробничої діяльності.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року адміністративний позов задоволено.
Судом першої інстанції зазначено, що відповідачем був визначений середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому з урахуванням часу простою на підприємстві, у зв`язку з російською військовою агресією, оскільки на думку відповідача, простій не відноситься до поважних причин та не може бути виключений з розрахункового періоду.
Суд зазначив, що у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, 
оголошений ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» простій, є для позивача тимчасовим невиконанням роботи та вимушеним невиходом на роботу у період з 02.11.2022 по 19.05.2023, що є поважною причиною, внаслідок якої місяці спірного розрахункового періоду вважаються такими, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин.
Відтак, суд вказав, що період з 02.11.2022 по 19.05.2023 має бути виключений з розрахункового періоду при розрахунку середньої заробітної плати позивача.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що згідно п.3 Порядку №1266 місяці розрахункового періоду, в яких застрахована особа не працювала з поважних причин, виключаються з розрахункового періоду. Вважає, що перелік поважних причин є вичерпним, така причина як простій в ньому відсутня, отже й відсутні підстави для виключення часу простою з розрахункового періоду, за який позивачу обчислено середню заробітну плату для визначення страхових виплат. Відтак, скаржник наполягає, що ним правомірно призначені та нараховані страхові виплати позивачу, а отже позов задоволенню не підлягає.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач з 12.02.2002 по червень 2023 року працював в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».
Відповідно до довідки МСЕК від 09.04.2024 серії 12 ААГ №129996 позивачу встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 20%, що не заперечується відповідачем.
09.01.2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання інформації щодо розрахунку щомісячної страхової виплати.
05.02.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №6486-1095/Ж-01/8-0400/25, позивача повідомило, що 02.05.2024 позивачем було надано до відділу обслуговування громадян №18 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, заяву на призначення страхових виплат від 02.05.2024 №15212 з підтверджуючими документами. Згідно акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формою П-4 від 18.12.2023 та 20% втрати професійної працездатності (виписка з акту огляду МСЕК від 09.04.2024 серія 12AAA №129996) позивачу призначено одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності в розмірі 9940,00 грн та щомісячну страхову виплату втраченої заробітної плати потерпілого в розмірі 2354,41 грн.
Також в листі зазначено, що розрахунковим періодом, за який позивачу обчислено середню заробітну плату, є 12 календарних місяців перебування у трудових відносинах (з першого до першого числа) за останнім основним місцем роботи, що передують місяцю, в якому настав страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку. Відповідно до п. 16 акта розслідування професійного захворювання та запису №34 у трудовій книжці 09.06.2023, позивача переведено на іншу посаду по іншій професії. Таким чином для розрахунку щомісячних страхових виплат внаслідок професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності включено період з 01.06.2022 по 31.05.2023. 
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі- Закон № 1105-XIV).
Відповідно до частини першої статті 30 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Згідно з пунктом 1 частини сьомої статті 30 Закону № 1105-XIV страхові виплати складаються, в тому числі із щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата).
Частиною першою статті 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.
За положеннями пункту 1 частини першої статті 41 Закону № 1105-XIV страхові виплати здійснюються щомісяця у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку або за рішенням суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.
Механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі - страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації, у тому числі резидента Дія Сіті, або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі - роботодавці), визначає Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року (далі - Порядок № 1266).
Пунктом 3 Порядку № 1266 передбачено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.
Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).
У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.
Відповідно до пункту 12 Порядку № 1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Частиною першою статті 34 КЗпП України встановлено, що простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.
Час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу). Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити роботодавця чи бригадира, майстра або посадових осіб. За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток (стаття 113 КЗпП України).
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що розпорядженнями ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 01.11.2022 №781, від 21.11.2022 №830, від 01.12.2022 №866, від 27.12.2022 №923, від 27.01.2023 №37, від 17.02.2023 №77, від 27.03.2023 №152 встановлено простій працівникові залізничного цеху №3 транспортного департаменту з 02.11.2022 по 21.11.2022, з 22.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 31.01.2023, з 01.02.2023 по 19.02.2023, з 20.02.2023 по 31.03.2023, з 01.04.2023 по 19.05.2023.
Особливості трудових відносин працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», визначає Закон України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2136-IX (далі - Закон № 2136-ІХ).
Відповідно до статті 13 Закону № 2136-ІХ призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.
Як вказано вище пунктом 3 Порядку № 1266 призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України визнається поважною причиною, за наявності якої невідпрацьовані календарні дні виключаються із розрахунку середньої заробітної плати для обчислення розміру страхових виплат.
В цьому випадку у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, в період з 02.11.2022 по 19.05.2023 позивач не виконував роботу саме з підстав оголошення простою на підприємстві на ініціативою роботодавця, тому суд погоджує висновок суду першої інстанції, що оголошення простою роботодавцем є поважною причиною. Відповідно, цей період простою має бути виключений із розрахункового періоду для цілей розрахунку середньої заробітної плати для обчислення страхових виплат.
Доводи відповідача, що пунктом 3 Порядку № 1266 встановлений вичерпний перелік поважних причин, в яких відсутній простій, спростовані приведеними висновками суду.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиключення з розрахунку середньої заробітної плати позивача при обчисленні та призначенні щомісячної страхової виплати періодів нероботи з поважних причин, а саме: з 02.11.2022 по 19.05.2023, у зв`язку з простоєм, оголошеним роботодавцем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в умовах дії воєнного стану на території України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок призначеної позивачу щомісячної страхової виплати з дня її первинного призначення, виключивши з розрахункового періоду для обчислення середньої заробітної плати період з 02.11.2022 по 19.05.2023, протягом якого позивач перебував на простої з поважних причин.
Апеляційний суд зауважує, що дискреційним є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.
Водночас, у спірному випадку бездіяльність відповідача не ґрунтується на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм його дій чітко зазначений законодавчо. Відтак, апеляційний суд відхиляє аргументи апеляційної скарги про втручання в дискреційні повноваження пенсійного органу.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для зміни або скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року у справі № 160/22651/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 16.03.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров