ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
14.04.2026	Справа № 910/717/26	

За позовом Фізичної особи-підприємця Мартинової Ольги Василівни
до Міністерства оборони України
про стягнення 1 242 669,69 грн 
Суддя О.В. Гумега 
секретар судового засідання
О.Ю. Мороз 
Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.

УСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Мартинова Ольга Василівна (далі - позивач, ФОП Мартинова О.В.) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач, Міноборони) про стягнення заборгованості у розмірі 1 242 669,69 грн, яка складається з суми основного боргу у розмірі 1 200 137,79 грн, інфляційних збитків у розмірі 42 531,90 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач лише частково оплатив належним чином виконані та здані позивачем роботи за Договором № 303/36/369-1 на виконання робіт з коригування проектної документації від 15.08.2024.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.01.2026 позовну заяву ФОП Мартинової О.В. залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.
06.02.2026 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2026 прийнято позовну заяву ФОП Мартинової О.В. до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/717/26, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).
Суд повідомляв позивача та відповідача про відкриття провадження у справі № 910/717/26.
24.02.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2026 клопотання Міністерства оборони України про продовження строку для подання відзиву задоволено, продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву до 06.03.2026.
09.03.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю заперечував проти задоволення позову з огляду на таке:
- відповідач підтверджує, що позивачем було дійсно виконано роботи по І етапу, а саме: виконання вишукувальних робіт в строки обумовлені Договором № 303/36/369-1 на виконання робіт з коригування проектної документації від 15.08.2024;
- відповідач прийняв вказані роботи без зауважень та оплатив їх, в межах Договору № 303/36/369-1 на виконання робіт з коригування проектної документації від 15.08.2024, що підтверджується Накладною № 1 від 25.08.2024, Актом № 1 від 25.08.2024 прийому-здачі проектних робіт по Договору та Рахунком на оплату №6 від серпня 2024 року; 
- Міністерство оборони України звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів, які передбачені Договором, щодо виконання позивачем наступних двох етапів, а саме: накладних, актів прийму-здачі проектних робіт;
- відповідач вказує, що Додаткова угода № 1 від 12.11.2024 не містить переліку об`єктивних обставин непереборної сили чи інших обставин, як підстав для продовження виконання зобов`язань, а також строку дії Договору № 303/36/369-1 на виконання робіт з коригування проектної документації від 15.08.2024, що визначені Законом України "Про публічні закупівлі". Тому на думку, відповідача, відсутні підстави вважати чинною Додаткову угоду № 1 від 12.11.2024 до Договору № 303/36/369-1 на виконання робіт з коригування проектної документації від 15.08.2024;
- відповідач зазначає, що Додаткова угода № 2 від 25.12.2024 та Акт № 2 від 10.04.2025 прийому-здачі проектних робіт по Договору підписані особою, яка взагалі не була уповноважена діяти від імені Міноборони та не уповноважена на укладення таких правочинів.
Додатково відповідач зазначив, що витрати на правову допомогу у розмірі 65 000,00 грн не відповідають ні критеріям розумності, ні реальності, ні доцільності, ні совісті, ні загальноприйнятої моралі, з огляду на малозначність справи, те, що даний спір не є складним і не потребує приділення значних зусиль і часу для складання проєкту позовної заяви, аналізу законодавства, звернення до наукових джерел та пошуку судової практики.
02.04.2026 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі. В яких позивач надав заперечення щодо доводів викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву та зазначив, що відповідач помилково вважає Додаткову угоду № 1 від 12.11.2024 до Договору, Додаткову угоду № 2 від 25.12.2024 до Договору та Акт № 2 від 10.04.2025 прийому-здачі проектних робіт по Договору не чинними, оскільки доказів визнання вказаних документів недійсними матеріали справи не містять. Тому, позивач наголошує, що вказані докази є належними та допустимими в розумінні ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, позивач вказав, що на підтвердження виконання робіт по ІІ та ІІІ етапам до позовної заяви долучено: Експертний висновок (позитивний) щодо розгляду проєктної документації на будівництво № 16-0396/01-24 від 14.03.2025; Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про проєктні документації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва №PD01:0522-0550-6343-9038; Кошторисна документація, реєстраційний номер ЄДЕССБ ЕМ01:8105-3709-8110-7076., які є безпосередньо результатом виконання ІІ та ІІІ етапу робіт за Договором № 303/36/369-1 на виконання робіт з коригування проектної документації від 15.08.2024 та саме ці документи стали підставою для прийняття робіт за Актом № 2 прийому-здачі проєктних робіт від 10.04.2025 року, які не оплачені відповідачем.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).
Розглянувши подані матеріали, суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази в сукупності достатні для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, відповідно до статей 236, 252 Господарського процесуального кодексу України.
З`ясувавши обставини справи, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач як на підставу свої заперечень та дослідивши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частини 1, 2 ст. 73 ГПК України).
Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
15.08.2024 між Міністерством оборони України (далі - замовник) в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України Домнікова Олександра Миколайовича, який діяв на підставі довіреності від 27.03.2024 № 220/216/Д та Фізичною особою-підприємцем Мартиновою Ольгою Василівною (далі - виконавець), керуючись п. 4,5 ст. 41 Закону України 41 Закону України "Про публічні закупівлі", постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування", з урахуванням Переліку об`єктів, які передбачається фінансувати у 2024 році за рахунок коштів бюджетної програми КПКВ 2101190 "Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних Сил України", затвердженого наказом Міністерства оборони України від 09.02.2024 № 102, (зі змінами) було укладено Договір № 303/36/369-1 на виконання робіт з коригування проєктної документації (далі - Договір).
Судом встановлено, що Міністерство оборони України 27.03.2024 видало Довіреність № 220/216/Д, якою уповноважило тимчасово виконуючого обов`язки начальника Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України Домнікова Олександра Миколайовича на підписання від імені Міністерства оборони України за погодженням з начальником Головного управління капітальних вкладень за рахунок бюджетної програми 2101190 "Будівництво (придбання) житла для військовослужбовців Збройних сил України" договорів (додаткових угод) пов`язаних з будівництвом житлового об`єкту "Будівництво 4-х секційного 10-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по обслуговуванню населення у м. Одесі по вул. С. Ріхтера (колишня Щорса) шифр 0-56-1 (коригування)" та представництво інтересів в органах державної влади, місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, а також вчинення інших дій, що стосуються будівництва вказаного об`єкту.
Відповідно до п. 1.1 Договору, замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання перед замовником виконати роботи з коригування проєктної документації по об`єкту: "Будівництво 4-х секційного 10-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по обслуговуванню населення у м. Одесі по вул. С. Ріхтера (колишня Щорса) шифр 0-56-1 (коригування)", (далі - роботи), у тому числі проходження експертизи проєктної документації з отриманням позитивного експертного звіту, на основі Завдання на коригування (Додаток 5) до Договору, що надається замовником виконавцю. Створена за результатами виконання цього Договору проєктно-кошторисна документація - є технічною документацією та не є об`єктом інтелектуальної власності.
Згідно з п. 1.3 Договору, зміст і виконання окремих робіт та етапів визначаються Завданням на коригування (Додаток 5) та Календарним планом виконання робіт (Додаток 3), що є невід`ємною складовою частиною Договору. Проєктна документація по коригуванню, розробляється в дві стадії - П (Проєкт); Р (Робоча документація) - згідно ДБН А.2.2-3-2014.
Пунктом 1.4 Договору визначено, що замовник доручає виконавцю укласти договір з експертною організацією на проходження експертизи проєктної документації по коригуванню, та передати проєктну документацію на експертизу. Експертна організація, яка проводить експертизу, визначається проектувальником і погоджується замовником. Вартість експертизи визначається експертною організацією. Уточнення суми відшкодування проходження експертизи проєктної документації оформлюється додатковою угодою з замовником після підписання акту виконаних робіт з експертною організацією. Виконавець здійснює технічний супровід експертизи та безоплатне усунення недоліків розробленої ним документації до отримання позитивного експертного звіту. Вартість експертизи уточнюється за відповідними первинними документами експертної організації тільки в сторону зменшення. Відповідно може буде уточнена та відкоригована вартість ІІ етапу.
Коригування виконується за етапами:
І етап - виконання вишукувальних робіт (інженерно-геодезичні, інженерно-геологічні вишукування) та технічне обстеження;
ІІ етап - коригування проєктної документації стадії П (Проєкт) - всі об?ємно-планувальні рішення і принципові рішення щодо улаштування інженерних мереж мають бути погоджені замовником; проходження та технічний супровід експертизи проектної документації стадії П (Проєкт, передача замовнику проєктної документації стадії П для подальшого затвердження (остаточних проєктних рішень, після проходження експертизи) в обсягах та у терміни відповідно до Календарного плану виконання робіт (Додаток 3), що є невід`ємною частиною Договору;
III етап - коригування проєктної документації стадії Р (Робоча документація) в обсягах та у терміни відповідно до Календарного плану виконання робіт (Додаток 3), що є невід`ємною частиною Договору (п. 1.5 Договору).
Відповідно до п. 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, засвідчення підпису замовника гербовою печаткою замовника та діє до 15.11.2024, а в частині проведення розрахунків до повного виконання.
Судом встановлено, що 18.11.2024 між Фізичною особою-підприємцем Мартиновою Ольгою Василівною та Міністерством оборони України було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору на виконання робіт з коригування проєктної документації № 303/36/369-1 від 15.08.2024 (далі - Додаткова угода №1).
Пунктом 1 Додаткової угоди №1 сторони погодили, що у зв`язку з затримкою надання замовником вихідних даних виконавцю для забезпечення виконання робіт (згідно пункту 4.3. Договору), сторони дійшли згоди щодо продовження строку дії Договору та терміну виконання робіт та домовились щодо внесення змін у Додаток 3 - Календарний план виконання робіт та у Додаток 4 - План фінансування робіт.
Згідно з п. 3 Додаткової угоди №1, сторони дійшли згоди щодо внесення змін у п. 10.1. Договору та викласти його у наступній редакції:
"10.1. Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, засвідчення підпису замовника гербовою печаткою замовника та діє до 31.12.2024, а в частині проведення розрахунків до повного виконання."
Судом встановлено, що 25.11.2024 між Фізичною особою-підприємцем Мартиновою Ольгою Василівною та Міністерством оборони України було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору на виконання робіт з коригування проєктної документації № 303/36/369-1 від 15.08.2024 (далі - Додаткова угода №2).
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №2, сторони дійшли згоди щодо внесення змін у п. 10.1. Договору та викласти його у наступній редакції:
"10.1. Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, засвідчення підпису замовника гербовою печаткою замовника та діє до 31.12.2025, а в частині проведення розрахунків до повного виконання."
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Дослідивши умови Договору на виконання робіт з коригування проєктної документації № 303/36/369-1 від 15.08.2024, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду на проведення проєктних та пошукових робіт.
Згідно ч. 1 ст. 887 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.
Відповідно до ст. 889 ЦК України замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт: сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом; використовувати проектно-кошторисну документацію, одержану від підрядника, лише для цілей, встановлених договором, не передавати проектно-кошторисну документацію іншим особам і не розголошувати дані, що містяться у ній, без згоди підрядника; надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором; брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов`язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника; залучити підрядника до участі у справі за позовом, пред`явленим до замовника іншою особою у зв`язку з недоліками складеної проектної документації або виконаних пошукових робіт.
Статтею 890 ЦК України визначено, що підрядник зобов`язаний: виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором; погоджувати готову проектно-кошторисну документацію із замовником, а в разі необхідності - також з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування; передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт; не передавати без згоди замовника проектно-кошторисну документацію іншим особам; гарантувати замовникові відсутність у інших осіб права перешкодити або обмежити виконання робіт на основі підготовленої за договором проектно-кошторисної документації.
До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 887 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Згідно з ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Пунктом 2.1 Договору визначено, що договірна ціна робіт є тверда і зазначена у Договірній ціні (Додаток 1) на підставі розробленого виконавцем Зведеного кошторису на коригування проєктної документації та кошторисів до нього (Додаток 2) на виконання робіт та становить 1 496 957,31 грн, без ПДВ.
План фінансування робіт (Додаток 4) складається на весь період виконання робіт. Відповідно до Договору замовник має право у визначені строки уточнити План фінансування робіт (Додаток 4) на поточний рік з урахуванням наявних у нього коштів, обсягів фактично виконаних робіт тощо (п. 2.4 Договору).
Відповідно до п. 2.7 Договору, замовник здійснює оплату виконаних робіт шляхом перерахування коштів Державного бюджету України, призначених для фінансування робіт, на розрахунковий рахунок виконавця на умовах та в порядку, визначених цим Договором а саме:
за І етапом оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання Акта здачі-приймання виконаних робіт (далі - Акт), в сумі 296 819,52 грн, без ПДВ, при умові наявності фінансування у замовника, яка включає в себе: вартість виконання вишукувальних робіт (інженерно-геодезичні та інженерно-геологічні вишукування) та технічного обстеження;
за ІІ етапом оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання Акта, в сумі 655 456,41грн, без ПДВ, при умові наявності фінансування у замовника, яка включає в себе (за умови наявності позитивного експертного звіту щодо розгляду проєктної документації стадії П: вартість експертизи; вартість коригування проєктної документації стадії ІІ (Проєкт);
за ІІІ етапом оплата здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання Акта, в сумі 544 681,38 грн, без ПДВ, при умові наявності фінансування у замовника, яка включає в себе: вартість коригування проєктної документації стадії Р (Робоча документація).
Згідно з п. 3.1, 3.2 Договору, за підсумками виконання робіт виконавець направляє замовнику підписані зі свого боку три примірники Акту. В Акті виконавець вказує перелік виконаних робіт, а також їх вартість і суму до сплати. До Акту додаються результати робіт (шляхом підписання накладної обома Сторонами).
Замовник приймає виконані виконавцем роботи та підписує оформлені у встановленому порядку Акти (п. 3.4 Договору).
Відповідно до п. 3.6 Договору, виконавець передає замовнику (згідно з накладною): 
по І етапу: технічні звіти про вишукувальні роботи (інженерно-геодезичні та інженерно-геологічні вишукування) та обстеження у паперовому вигляді у двох примірниках та один примірник на електронному носії (повний комплект у форматі Portable Document Format (.pdf);
по II етапу: позитивний експертний звіт щодо розгляду проєктної документації стадії П (Проєкт); проєктну документацію стадії П у паперовому вигляді у чотирьох примірниках та одному примірнику на електронному носії (повний комплект форматах Portable Document Format (.pdf), MicrosoftofficeWord 2016 (docs), файл моделі AutoCad (.dwg) або іншого програмного комплексу, призначеного для комплексного будівельного проєктування);
по III етапу: проєктну документацію стадії Р (Робоча документація) у паперовому вигляді у чотирьох примірниках та одному примірнику на електронному носії (повний комплект у форматах Portable Document Format (pdf), Microsoft office Word 2016 (.docs), файл моделі AutoCad (dwg) або іншого програмного комплексу, призначеного для комплексного будівельного проєктування).
Пунктом 3.7 Договору визначено, що замовник протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання документації (за накладною) та Акта зобов`язаний прийняти роботи шляхом підписання Акта та направити його виконавцю. У разі відмови від підписання Акта замовник у цей самий строк зобов`язаний направити виконавцю вмотивовану відмову від приймання проектної документації.
Відповідно до п. 4.1 Договору, строк виконання робіт у цілому за Договором та кожного етапу визначається в Календарному плані виконання робіт (Додаток 3) та становить 92 календарних днів.
Згідно з п. 4.4 Договору, перегляд строків виконання робіт може здійснюватися за умови підписання сторонами додаткової угоди (з обґрунтуванням обставин, що їх спричинили).
Судом встановлено, що на виконання вимог Договору, позивач виконав роботи по І етапу, а саме: виконання вишукувальних робіт (інженерно-геодезичні, інженерно-геологічні вишукування) та технічне обстеження в строки визначені Договором. Вказані роботи прийняті відповідачем без зауважень.
Вказане підтверджується, підписаними сторонами Актом №1 від 25.08.2024 прийому-здачі проєктних робіт по Договору та Накладною № 1 від 25.08.2024.
Позивачем виставлено відповідачу Рахунок на оплату № 6 від серпня 2024 року на суму 296 819,52 грн. Відповідач здійснив оплату, що підтверджується Вимогою на оплату.
Факт виконання робіт по І етапу та оплати за Актом № 1 від 25.08.2024 не заперечується сторонами у справі.
На виконання вимог Договору, позивач виконав роботи по ІІ та ІІІ етапам, а саме: коригування проєктної документації стадії П (Проєкт); проходження та технічний супровід експертизи проектної документації стадії П; коригування проєктної документації стадії Р (Робоча документація), що підтверджується Актом 2 від 10.04.2025 прийому-здачі проєктних робіт по Договору.
10.04.2025 сторони підписали Акт № 2 прийому-здачі проєктних робіт по Договору, відповідно до якого позивачем виконано роботи: коригування проєктної документації стадії "Проєкт"; проходження та технічний супровід експертизи проектної документації стадії "Проєкт"; коригування проєктної документації стадії "Робоча документація".
Відповідно до Акту № 2 від 10.04.2025 прийому-здачі проєктних робіт по Договору виконані позивачем роботи відповідають умовам Договору, в належному порядку оформлені та прийняті замовником. Сторони претензій одна до одної не мають.
Судом встановлено, що на підтвердження виконання робіт по ІІ та ІІІ етапам позивачем до позовної заяви також додано Експертний висновок (позитивний) щодо розгляду проєктної документації на будівництво № 16-0396/01-24 від 14.03.2025; Витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про проєктні документації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № PD01:0522-0550-6343-9038; Кошторисну документацію, реєстраційний номер ЄДЕССБ ЕМ01:8105-3709-8110-7076
Вказані докази наявні у Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, статус документів - "діючий"; об`єкт будівництва - Будівництво 4-х секційного 10-поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями по обслуговуванню населення у м. Одесі по вул. С. Ріхтера (колишня Щорса) шифр 0-56-1 (коригування).
Враховуючи наведене вище, суд відхиляє як необґрунтоване твердження відповідача щодо невиконання позивачем робіт по ІІ та ІІІ етапам.
Отже, на виконання умов Договору позивачем виконані роботи на загальну суму 1 496 957,31 грн, що підтверджується Актом №1 від 25.08.2024 прийому-здачі проєктних робіт по Договору та Актом №2 від 10.04.2025 прийому-здачі проєктних робіт по Договору.
Позивач виконав усі взяті на себе за даним Договором зобов`язання у повному обсязі, проте, в порушення умов укладеного між сторонами Договору, відповідач взяті на себе зобов`язання виконав частково, здійснивши оплату на рахунок позивача у розмірі 296 819,52 грн, у зв`язку з чим, заборгованість відповідача перед позивачем склала 1 200 137,79 грн відповідно до п. 2.7 Договору.
Суд звертає увагу, що доказів розірвання Договору або визнання Договору чи Додаткових угод недійсними матеріали справи не містять.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку, що позовна вимога Фізичної особи-підприємця Мартинової Ольги Василівни про стягнення з Міністерства оборони України заборгованості за виконані та здані позивачем роботи за Договором № 303/36/369-1 на виконання робіт з коригування проектної документації від 15.08.2024 в розмірі 1 200 137,79 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Крім того, за порушення виконання грошового зобов`язання позивач просить стягнути з відповідача 42 531,90 грн інфляційних втрат.
Відповідно до п 6.1 Договору у разі невиконання та/або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим Договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що позивач здійснив розрахунок інфляційних втрат на суму основного боргу у розмірі 1 200 137,79 грн, за період з 09.05.2025 по 12.01.2026.
В той час, судом встановлено, що відповідач зобов`язаний здійснити оплату за виконані позивачем роботи за ІІ та ІІІ етапами протягом 30 календарних днів з дати підписання Акта. 
Акт № 2 прийому-здачі проєктних робіт по Договору щодо виконання позивачем робіт: коригування проєктної документації стадії "Проєкт"; проходження та технічний супровід експертизи проектної документації стадії "Проєкт"; коригування проєктної документації стадії "Робоча документація" підписано сторонами 10.04.2025.
Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відтак, прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором № 303/36/369-1 на виконання робіт з коригування проектної документації від 15.08.2024, враховуючи ст. 253 ЦК України, починається з наступного дня, тобто з 11.05.2025.
Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" власний розрахунок інфляційних втрат, врахувавши правильні періоди прострочення, судом встановлено, що розмір інфляційних втрат у розмірі 42 531,90 грн розраховано позивачем вірно, у відповідності до встановленого судом періоду прострочення.
За таких обставин, вимога позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 42 531,90 грн є арифметично правильною та підлягає задоволенню в повному обсязі.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та наведених доводів учасників справи була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для задоволення позову не спростовує.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. При цьому частиною 2 наведеної статті ГПК України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору в розмірі 18 640,05 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 65 000,00 грн.
Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивачем було подано позовну заяву у даній справі в електронній формі, отже розмір судового збору, що підлягає сплаті, підлягає пониженню на коефіцієнт 0,8 та має становити 14 912,04 грн.
В той же час, позивач за звернення до Господарського суду міста Києва з позовом сплатив судовий збір у розмірі 18 640,05 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № PKC7-PM49-OE9M-B94M від 21.01.2026.
Тобто позивачем при зверненні до суду із позовом було надмірно сплачено судовий збір у сумі 3 728,01 грн за подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення надмірно сплаченого судового збору.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 9 ст.129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. 
3 огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 14 912,04 грн покладається на відповідача.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, позивачем надано копії: 
- Договору про надання правової допомоги № 12/01-2026 від 12.01.2026;
- Акту виконаних робіт за договором про надання правової допомоги № 12/01-2026 від 12.01.2026 від 26.01.2026;
- ордеру про надання правничої (правової) допомоги ВН № 1648982.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Суд звертає увагу, що за змістом ст. 126, 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).
Згідно з ч.4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до положень ч. 5 ст 126 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував проти задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, та зазначив, що витрати у розмірі 65 000,00 грн на правову допомогу не відповідають критеріям розумності та співмірності, з огляду на малозначність справи, а також враховуючи, що даний спір не є складним.
У постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Аналогічна правова позиція викладена в постанові від 07.08.2018 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/1283/17.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Суд, дослідивши матеріали справи, щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, вважає, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою.
Аналогічна правова позиція щодо застосування критерію необґрунтованості та неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат із реальністю таких витрат, з посиланням зокрема, на незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у господарському суді та на тривалість судових засідань міститься у Додатковій ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.07.2020 у справі 915/1654/19.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зменшити заявлену до відшкодування суму за надання правничої допомоги позивачу до 20 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 56, 58, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236-238, 241, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (Україна, 03168, місто Київ, пр.Повітряних Сил, будинок 6; ідентифікаційний код: 00034022) на користь Фізичної особи-підприємця Мартинової Ольги Василівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) 1 200 137,79 грн (один мільйон двісті тисяч сто тридцять сім гривень 79 коп.) заборгованості, 42 531,90 грн (сорок дві тисячі п`ятсот тридцять одну гривню 90 коп.) інфляційних втрат, 14 912,04 грн (чотирнадцять тисяч дев`ятсот дванадцять гривень 04 коп.) судового збору та 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 ст. 241 ГПК України).
Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.
Повне рішення складено 14.04.2026.

Суддя Оксана ГУМЕГА