СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2026 року Справа № 480/3823/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:
Головне управління ДПС у Сумській області звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 і просить суд стягнути податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 20523,45 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є платником податків та зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом. Внаслідок несплати відповідачем у повному обсязі узгоджених податкових зобов`язань, у нього утворився податковий борг, який на момент звернення до суду залишається несплаченим.
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти позовних вимог. Свої доводи мотивує тим, що з 18.06.2012 зареєстрований як фізична особа-підприємець, сумлінно виконував податкові зобов`язання. Податкова заборгованість виникла з березня 2022 року, але з 02.03.2022 безперервно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Податкову вимогу від 22.11.2023 №0005745-1303-1828 фактично не отримав, про її існування дізнався лише після отримання позовної заяви.
Також зазначає, що 19.05.2025 позивач подав до контролюючого органу заяву про неможливість своєчасного виконання податкових зобов`язань у зв`язку з мобілізацією, оскільки відповідно до п. 25 та п. 38.3 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України мобілізовані фізичні особи-підприємці на період служби звільняються від обов`язку сплати єдиного податку та зупиняється застосування норм щодо податкових вимог і стягнення.
Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи відповідача про безпідставність позову з огляду на проходження ним військової служби не спростовують заявлених вимог, оскільки станом на момент виникнення податкового боргу, звернення до суду та відкриття провадження відповідач не подавав до контролюючого органу заяви та підтвердних документів, передбачених ПК України та Порядком, затвердженим наказом Мінфіну №225 від 29.07.2022, у зв`язку з чим у ГУ ДПС не було відомостей про наявність підстав для застосування відповідних податкових звільнень/послаблень. Податковий обов`язок є безумовним, а податковий борг підлягає стягненню в судовому порядку відповідно до ПК України (зокрема п.п. 14.1.175, п.п. 20.1.34, п. 87.11). Отже, податковий орган правомірно звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.
Відповідач у своїх поясненнях додатково зауважив, що податкову вимогу форми “Ф” від 22.11.2023 №0005745-1303-1828 не оскаржував, оскільки про існування останньої дізнався лише у травні 2025 року з дня отримання позову у цій справі. Також відповідач повторно звертав увагу, що з березня 2022 року проходить військову службу, об`єктивно не має можливості подавати додаткові докази чи здійснювати окреме оскарження. Таким чином, прострочення сплати податків виникло з об`єктивних причин у зв`язку з проходженням військової служби та відсутністю можливості здійснювати підприємницьку діяльність і належно виконувати податкові обов`язки. Просить врахувати зазначені обставини при ухваленні рішення у справі. 
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику осіб. У позивача та відповідача витребувано додаткові докази та пояснення. Судом витребувано документи у ВЧ НОМЕР_2 .
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. 
Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно з підпункту “е” пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.
Позивач зазначає, що заборгованість відповідача по єдиному податку з фізичних осіб (18050400) виникла на підставі заяви платника податків про застосування спрощеної системи оподаткування №642 від 09.12.2021 на суму 20523,45 грн за період з 20.03.2022 до 20.09.2024.
Згідно з підпунктом 10.1.2 пункту 10.1 статті 10 ПК України єдиний податок належить до місцевих податків.
Ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки) (пункт 293.1 статті 293 Кодексу).
За приписами статті 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Відповідно до пункту 25 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України самозайняті особи (фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність), які мали або не мали найманих працівників, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, під час особливого періоду, визначеного Законом України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, на весь період їх військової служби звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб відповідно до розділу IV цього Кодексу, звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з єдиного податку відповідно до глави 1 розділу XIV цього Кодексу, а також звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання звітності з військового збору у складі податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб або єдиного податку відповідно до пункту 16-1 цього підрозділу.
Підставою для такого звільнення є заява самозайнятої особи та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів за місцем податкової реєстрації самозайнятої особи протягом 10 днів після її демобілізації. Якщо демобілізована самозайнята особа перебуває на лікуванні (реабілітації) у зв`язку з виконанням обов`язків під час мобілізації, на особливий період, заява і копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, подаються протягом 10 днів після закінчення її лікування (реабілітації).
Якщо самозайнята особа, призвана на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, має найманих працівників і на строк своєї військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, уповноважує іншу особу на виплату найманим працівникам заробітної плати та/або інших доходів, то обов`язок з нарахування та утримання податку на доходи фізичних осіб з таких виплат на строк військової служби самозайнятої особи несе ця уповноважена особа.
Податок на доходи фізичних осіб, що був нарахований та утриманий уповноваженою особою з таких виплат фізичним особам, сплачується до бюджету демобілізованою самозайнятою особою протягом 180 календарних днів з першого дня її демобілізації без нарахування штрафних і фінансових санкцій. При цьому демобілізована самозайнята особа у заяві, передбаченій у цьому пункті, зазначає дані про суми нарахованого та утриманого уповноваженою особою податку з найманих працівників протягом строку військової служби самозайнятої особи.
Податкова звітність про суми податку, нарахованого та утриманого протягом строку військової служби самозайнятої особи уповноваженою особою з найманих працівників та інших фізичних осіб, подається демобілізованою самозайнятою особою у порядку та строки, встановлені цим Кодексом, без нарахування штрафних і фінансових санкцій, передбачених цим Кодексом.
Цей пункт застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 “Про часткову мобілізацію”, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про часткову мобілізацію”.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач з 02.03.2022 призваний на військову службу за привозом під час мобілізації на особливий період та на час розгляду справи в суді проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу (по стройовій частині) від 02.03.2022 №35, а також довідкою ВЧА7029 №480 від 13.03.2026, наданою на виконання вимог ухвали суду від 25.02.2026.
Отже, відповідач звільнений від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з єдиного податку на період військової служби та має право подати протягом 10 днів після його демобілізації заяву щодо звільнення від сплати єдиного податку.
Щодо посилання податкового органу на те, що звернення до суду відбулося до внесення змін до пункту 25 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України, суд зазначає наступне.
Станом на час розгляду даної справи по суті прийняті відповідні зміни до ПК України.
Так, 05 липня 2025 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2025 року № 4505-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо розширення доступу пацієнтів до лікарських засобів, що підлягають закупівлі особою, уповноваженою на здійснення закупівель у сфері охорони здоров`я, шляхом укладення договорів керованого доступу”, яким внесені зміни, зокрема, до Податкового кодексу України та Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VІ “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування”. 
Зокрема, змінено редакцію пункту 25 підрозділу 10 розділу ХХ “Перехідні положення” ПК України та визначено, що пункт 25 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 “Про часткову мобілізацію”, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про часткову мобілізацію”.
Тобто станом на час розгляду даної справи на відповідача в силу Закону України від 18 червня 2025 року № 4505-IX “Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо розширення доступу пацієнтів до лікарських засобів, що підлягають закупівлі особою, уповноваженою на здійснення закупівель у сфері охорони здоров`я, шляхом укладення договорів керованого доступу” розповсюджується дія норми пункту 25 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України з дня мобілізації, тобто з 02.03.2022.
Стосовно відсутності у податкового органу інформації про проходження військової служби відповідачем суд зазначає наступне.
У зв`язку із прийняттям зазначеного Закону з 05 липня 2025 року центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сферах оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період, надає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронній формі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; на підставі відомостей про дату мобілізації, укладення контракту, демобілізації (звільнення з військової служби), отриманих центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, контролюючий орган не проводить нарахування авансових внесків з єдиного податку, передбачених пунктом 295.2 статті 295 Кодексу, та авансових внесків з військового збору, передбачених підпунктом 1.11 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу, починаючи з місяця, в якому контролюючим органом отримані відомості про мобілізацію такої фізичної особи-підприємця, укладений контракт, закінчуючи місяцем, в якому таку особу демобілізовано (звільнено з військової служби).
Також передбачено з 05.07.2025 передбачено процедуру списання сум авансових внесків з єдиного податку та військового збору, сум штрафних (фінансових) санкцій, пені, відповідно до якої нараховані контролюючим органом за період мобілізації або дії контракту суми авансових внесків з єдиного податку та військового збору, суми штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або сплату (перерахування) не в повному обсязі авансових внесків з єдиного податку, 3 податку на доходи фізичних осіб, військового збору в порядку та строки, визначені Кодексом, підлягають скасуванню (анулюванню) за звітні періоди, з урахуванням строку позовної давності, включно до першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому контролюючим органом отримані відомості про мобілізацію такої фізичної особи-підприємця, укладений з такою особою контракт.
Таким чином відсутність інформації у податкового органу щодо проходження військової служби відповідачем не є підставою для стягнення суми податкового боргу. 
Як зазначено вище, судом ухвалою від 25.02.2026 від військової частини, в якій проходить службу відповідач, отримано відповідні докази та інформацію про проходження ОСОБА_1 з 02.03.2022 військової служби по мобілізації, відповідач не звільнений з військової служби, а тому у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог, як передчасно заявлених.
Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією П`ятого апеляційного адміністративного суду, викладеній в постанові від 27.02.2026 по справі №420/2066/25, Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 05.03.2026 справа №260/6686/24, та іншими..
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Сумській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 20523,45 грн – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.М. Гелета