ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/6949/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 р. (суддя Царікова О.В) в адміністративній справі №160/6949/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати їй індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2019 р. у належному обсязі;
- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити їй індексацію грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. № 44 починаючи з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року ті із урахуванням раніше виплачених сум за січень 2016 року – травень 2017 року; з 01 березня 2018 р. по 31 грудня 2019 р. із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 у фіксованому обсязі на рівні 81 033,70 грн. із урахуванням раніше сплачених сум за грудень 2018 року – грудень 2019 року.
В обгрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 проходила службу у Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, яким не було здійснено нарахування та виплату їй індексації грошового забезпечення в повному обсязі.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Судом:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 р. по 31 грудня 2019 р. у належному обсязі;
- зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. № 44 починаючи з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року та із урахуванням раніше виплачених сум за січень 2016 року – травень 2017 року; з 01 березня 2018 р. по 31 грудня 2019 р. із застосуванням норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 у фіксованому обсязі на рівні 80 914,88 грн. із урахуванням раніше сплачених сум за грудень 2018 року – грудень 2019 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що відлік строку звернення до суду із вимогою щодо виплати індексації розпочався з наступного дня після набрання чинності Закону №2352-ІХ із урахуванням пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України, однак до суду позивачка в звернувся із пропуском строку. Також вказано, що право на індексацію у позивачки виникло з грудня 2018 року, а передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. № 44 компенсація, виплачується виключно із виплатою нарахованого доходу. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 проходила службу в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, яким індексація грошового забезпечення виплачувалась їй не в повному обсязі, в зв`язку із чим вона звернулася до суду із позовом. 
Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що січень 2008 р. є місяцем підвищення доходу, за яким слід здійснювати позивачці індексацію грошового забезпечення, зокрема, в період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно. Також вказано, що оскільки розмір підвищення доходу позивачки починаючи з 01 березня 2018 р. перевищив суму можливої індексації, то вона мала право на отримання із вказаної дати щомісячної суми індексації - різниці. Крім того, суд дійшов висновку про наявність підстав для компенсації позивачці втрати доходів, внаслідок сплати податку з доходів фізичних осіб відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. № 44. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 цього Закону).
В силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Щодо індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008 р. слід зазначити, що Верховний Суд в постанові від 23 березня 2023 р. у справі №400/3826/21 дійшов висновку, що даний базовий місяць, є місяцем підвищення доходу (посадового окладу) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. №1294, тому його слід застосовувати до 01 березня 2018 р. - дати наступного підвищення доходу (посадового окладу), для здійснення обчислення індексації грошового забезпечення. 
Отже, висновок суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату позивачці індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, ґрунтується на правильно застосованих нормах матеріального права.
Щодо індексації - різниці слід зазначити наступне.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р., яка набрала чинності починаючи з 01 березня 2018 р. затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців рядового та начальницького складу.
Як вбачається із наявних в матеріалах справи письмових доказів, грошове забезпечення ОСОБА_1 в лютому 2018 року становило 9 535,00 грн., а в березні 2018 року - 10 314,80 грн. 
Отже, в березні 2018 р. грошовий дохід позивачки збільшився на 779,80 грн. (10 314,80 грн. - 9 535,00 грн.)
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн., величина приросту споживчих цін 253,30%.
Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 %.
Сума індексації розраховується наступним чином: прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 р. помножений на величину приросту споживчих цін та поділений на 100 (1 762 грн. х 253,30 / 100 = 4 463,15 грн.).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078, сума належної позивачу індексації в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн. - 779,80 грн. = 3 683,35 грн. 
Такий розрахунок індексації наведено Верховним Судом в постанові від 04 квітня 2024 р. у справі №160/4155/22.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскільки дохід позивачки в березні 2018 року збільшився на 779,80 грн., що не перевищує суму можливої індексації 4 463,15 грн., то вона мала право на отримання щомісячної індексації – різниці починаючи з 01 березня 2018 р. у сумі 3 683,35 грн. відповідно до приписів пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.
Щодо компенсації сум податку з доходів фізичних осіб слід зазначити наступне.
Пунктом 168.5 статті 168 Податкового кодексу України передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються із грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.
Постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15 січня 2004 р. затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються із грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу.
Цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються із грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку із виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби. Грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку із виконанням обов`язків під час проходження служби.
Отже, позивачка, яка проходила службу в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області має право на компенсацію втрати доходів, зокрема, індексації грошового забезпечення, з якої підлягає сплаті податок із доходів фізичних осіб. 
Оскільки судом першої інстанції рішення прийнято із дотриманням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 р. в адміністративній справі №160/6949/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 24 лютого 2026 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий