Провадження № 2-а/359/12/2026
Справа № 359/12347/25

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

24 лютого 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Бокей А.В.,
розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомленням учасників справи без технічної фіксації справи за адміністративним позовом  ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ :
17 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Мироненко О.О. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із позовом, яким просить суд : поновити ОСОБА_1 строк на оскарження Постанови про накладення адміністративного стягнення № 2985/10-36-07-08 від 01 жовтня 2025 року Головного управлінням ДПС у Київській області; скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення № 2985/10-36-07-08 від 01 жовтня 2025 року Головного управління ДПС у Київській області про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400,00 грн. на ОСОБА_1 за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення; закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; розгляд справи здійснювати за участі ОСОБА_1 ..
Позивач вказує, що ДПС у Київській області Андрій Міщанчук, розглянувши Протокол від 01 жовтня 2025 року № 2981/10-36-07-08 і додані до нього матеріали справи про адміністративні правопорушення Акт фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 09 вересня 2025 року за № 43124/Ж5/10/36/07/ НОМЕР_1 , щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка працює фізичною особою-підприємцем за адресою: АДРЕСА_1 встановив порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не здійснив перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари, чим порушив пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 липня 2022 року за № 894 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)». На підставі зазначеного та з посиланням на Податковий кодекс України, ст. 2342, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 була притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 3400,00 грн. за порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2022 № 894 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1 вважає, що зазначена Постанова про накладення адміністративного стягнення № 2985/10-36-07-08 від 01 жовтня 2025 року була складена щодо неї безпідставно та необґрунтовано, оскільки вона на час проведення фактичної перевірки та складання відповідного Акту фактичної перевірки № 09 вересня 2025 року за № 43124/ Ж5/10/36/07/3319508282 взагалі не здійснювала підприємницьку діяльність, оскільки перебувала у декретній відпустці по догляду за новонародженим сином та іншими своїми малолітніми дітьми.
Так, ОСОБА_1 протягом всього періоду часу, за який відповідачем була проведена фактична перевірка, а саме з 16 жовтня 2023 року по 09 вересня 2025 року, не здійснювала жодної підприємницької діяльності, оскільки позивач перебувала у відпустці по догляду за своїм новонародженим сином та іншими своїми малолітніми дітьми. ФОП ОСОБА_1 стверджує, що здійснює свою підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_2 , а не за адресою: АДРЕСА_3 , як про це зазначається в оскаржуваній постанові. Основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 згідно інформації, зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є - КВЕД 41.10 «Організація будівництва будівель». Ця діяльність потребує безпосередньої особистої участі ОСОБА_1 та управління проєктами, що є фізично неможливим у період догляду за новонародженими дітьми. Також слід зазначити, що ФОП ОСОБА_1 не є суб`єктом господарювання у сфері громадського харчування. ОСОБА_1 , як приватний підприємець, не здійснює виробництво, переробку, зберігання, транспортування, реалізацію чи будь - які інші операції, пов`язані з харчовими продуктами, кормами, побічними продуктами тваринного походження. Діяльність ФОП ОСОБА_1 як суб`єкта господарювання пов`язана, насамперед, із діяльністю в сфері будівництва та здійснення ремонтно - відновлювальних робіт. ФОП ОСОБА_1 також не здійснює ліцензовані види діяльності. Основними контрагентами з якими ФОП ОСОБА_1 співпрацює та здійснює свою підприємницьку діяльність є виключно юридичні особи. Разом з тим, всі грошові кошти, які позивач отримує від своєї підприємницької діяльності, надходять позивачу виключно в безготівковій формі на його банківський рахунок.
Враховуючи викладене, вважає вищевказану постанову незаконною та протиправною, а тому просить суд її скасувати. 
Ухвалою суду від 23 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 
Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить наступного висновку.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтую-ться; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Суддею встановлено, що відповідно протоколу про адміністративне правопорушення № 2981/о-36-0708 від 01 жовтня 2025 року, ОСОБА_1 вчинила порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не здійснив перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари, чим порушив пункт 1 постанови КМУ № 894 від 29.07.2022 року «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (надані послуги)». Дата, час і місце вчинення порушення: 02 вересня 2025 року о 15:20 в зоопарку за адресою: м. Бориспіль, вул. Коцюбинського, буд. 172. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.
Відповідно до постанови від 01 жовтня 2025 року складеної заступником начальника ГУ ДПС у Київській області Міщанчук А., розглянувши протокол № 2981/о-36-0708 від 01 жовтня 2025, встановила, що ОСОБА_1 допустила порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не здійснила перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари, чим порушила п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29 липня 2022 року «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (надані послуги)». Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу в сумі 3400 грн., за порушення ч.1 ст. 163-15 КУпАП.
Суд при вирішенні цієї справи має перевірити правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України однією з основних засад адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частини 2, 4 ст. 9 КАС України).
Сутність принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи полягає, серед іншого, у виявленні та дослідженні доказів судом за власною ініціативою. Суд під час розгляду справи в порядку адміністративного судочинства повинен активно використовувати процесуальні повноваження, у тому числі й щодо виявлення, витребування і дослідження доказів за власною ініціативою.
Як наголошує ч.1-2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі наданих письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показань свідків.
За змістом ч. 1-2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне право-порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як регламентує ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Разом з цим, суд вважає, що позивачем не надано доказів на спростування обставин викладених у оспорюваній постанові та твердження позивача про те, що її незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності не можуть братись судом до уваги, оскільки будь-які докази на підтвердження вказаних фактів в матеріалах справи відсутні. Перебування позивача ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною не звільняє її від обов`язку, як суб`єкта господарювання, здійснити перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари. Доказів не здійснення господарської діяльності в зоопарку за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем також не надано суду. 
Крім того, відповідно до пункту 47 Положення №148 перевірки дотримання порядку ведення операцій з готівкою здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (далі - контролюючий орган) відповідно до його компетенції.
Керівники суб`єктів господарювання несуть відповідальність за дотриманням порядку ведення операцій з готівкою. Особи, які винні в порушенні порядку ведення операцій з готівкою, притягуються до відповідальності в установленому законодавством України порядку.
Контролюючий орган в разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою застосовує до порушників штрафні санкції згідно з законодавством України.
Частина 2 ст. 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопору-шення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушень-ня, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідаль-ності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технік-них приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідно ч. 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне право-порушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова, серед іншого, повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Згідно ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом ч. 1 ст. 163-15 КУпАП, порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів - тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопору-шення, передбаченого ч. 1 ст. 163-15 КУпАП повністю відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи. Стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, визначених санкцією ч. 1 ст. 163-15 КУпАП.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та прав позивача.
Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відповідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.
На підставі викладеного та керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст. 2, 12, 25, 72, 77, 78, 286 КАС України, ст. 163-15 КУПАП, суддя -
ВИРІШИВ :
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення виготовлено 24 лютого 2026 року.

Суддя       Яковлєва Л.В.