ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 Справа № 914/2563/25

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,
Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:
від позивача (скаржника) – Іванцьо В.М. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду)
від відповідача – Сигляк І.Я.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Греченюка Миколи Васильовича, вих.№ 29-12/1/25 від 29 грудня 2025 року
на рішення Господарського суду Львівської області від 10 грудня 2025 року (повний текст підписано 11.12.2025), суддя Матвіїв Р.І.
у справі № 914/2563/25
за позовом Фізичної особи-підприємця Греченюка Миколи Васильовича, с. Підвиноградів, Закарпатська область
до відповідача Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів
про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

встановив:
19 серпня 2025 року Фізична особа-підприємець Греченюк Микола Васильович звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідача – Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.06.2025 року №63/121-р/к у справі №63/5-01-113-2025.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 10 грудня 2025 року у справі № 914/2563/25 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Рішення суду мотивоване тим, що встановлене у рішенні Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.06.2025 року №63/121-р/к у справі №63/5-01-113-2025 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" сукупність обставин, зокрема зазначення Фізичною особою-підприємцем Греченюком М.В. ідентифікаційного коду Фізичної особи - підприємця Онучака В.В. у заяві про участь у земельних торгах; надання та повернення фінансової допомоги між відповідачами; використання відповідачами одних і тих самих ІР-адрес, користувачем яких була Фізична особа-підприємець Греченюк М.В під час надсилання податкової звітності та отримання витягів з ЄДР; комунікація між відповідачами у період проведення аукціону; здійснення відповідачами запитів на отримання витягів з ЄДР з використанням однієї електронної поштової скриньки, а також оплата таких запитів з однієї банківської картки; пов`язаність відповідачів через Товариство з обмеженою відповідальністю «Лігаспецбуд»; наявність господарських відносин між відповідачами, не може бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дій об`єктивних чинників. Враховуючи викладене, суд вважав обґрунтованим рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету №63/121-р/к від 20.06.2025 в частині встановлення вчинення Фізичною особою-підприємцем Греченюком М.В. під час участі в аукціоні порушень, передбачених п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також в частині накладення на позивача штрафу.
Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, позивач – Фізична особа-підприємець Греченюк Микола Васильович звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 10 грудня 2025 року у справі № 914/2563/25 та ухвалити нове про задоволення позову. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування всіх обставин даної справи; не довів обставин, які мають значення для справи, та які суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, що є підставою для його скасування з підстав визначених статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Скаржник вважає, що місцевим господарським судом не досліджені та не перевірені покладені в основу рішення № 63/121-р/к висновки в аспекті того, чи є у даному випадку встановлені обставини пов`язаності суб`єктів господарювання, які брали участь в аукціоні, з огляду на встановлені у зазначеному рішенні обставини, в сукупності з підтвердженням тієї обставини, яка надавала їм можливість обмінюватися інформацією та координувати свою діяльність. Також скаржник звертає увагу суду, що наведені у пунктах 4.2., 4.4. та 4.7. рішення №63/121-р/к твердження не підтверджують наявності антиконкурентних узгоджених дій та спотворення результатів торгів, оскільки перебування суб`єктів господарювання у фінансових та господарських відносинах не суперечить приписам чинного законодавства України та не є свідченням узгодженості дій між ними. При цьому місцевим судом не враховані висновки Верховного Суду зроблені у постановах від 24.04.2018 у справі №917/1357/17 та від 09.02.2023 у справі №910/16662/21, що перебування суб`єктів господарювання у фінансових та господарських відносинах не суперечить приписам чинного законодавства України та не є свідченням узгодженості дій між ними. Скаржник звертає увагу на те, що рішення АМК у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу не може ґрунтуватися на висновках, що мають переважно імовірнісний характер, і на зроблених припущеннях, а мають бути засновані тільки на беззаперечно встановлених фактах. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін. Зокрема, зазначає, що сукупність виявлених особливостей у двох суб`єктів господарювання відразу, свідчить про узгодження поведінки учасників. Також вказує на те, що наведені у позові мотиви є декларативними, не спростовують відповідних висновків рішення №63/121-р/к, що ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах, не враховують сукупності наведених у рішенні №63/121-р/к доказів, ні дійсного правового змісту антиконкуретних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону (де правове значення має сама по собі фактична відсутність змагальності внаслідок узгодження учасниками аукціону поведінки), ані меж виключної компетенції органів Антимонопольного комітету України (зокрема, щодо правової кваліфікації наявної події). 

Судове засідання з розгляду справи апеляційним судом проводилося в режимі відеоконференції на підставі заяви представника позивача та відповідної ухвали суду.
Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив такі задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 10 грудня 2025 року у справі № 914/2563/25 та ухвалити нове про задоволення позову, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.05.2025 № 63/121-рп/к розпочато розгляд справи № 63/5-01-113-2025 за ознаками фізичною особою-підприємцем Греченюком Миколою Васильовичем та фізичною особою-підприємцем Онучаком Василем Васильовичем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення кадастровий номер: 2121210100:07:009:0391, площею 0,4000 га, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (КВЦПЗ 03.07), площею 0,4000 га, що розташована: Закарпатська обл., Берегівський район, м. Виноградів, вул. Копанська, 222 «а» (електронний аукціон лот № LSE001-UA-20241007-11910), який організований Виноградівською міською радою (ідентифікаційний код юридичної особи - 04053677).
Листом Відділення від 16.05.2025 № 63-02/3909е надіслано Фізичній особі-підприємцю Греченюк М.В копію Розпорядження про початок розгляду справи, а листом від 10.06.2025 № 63-02/4830е - копію подання про попередні висновки у справі (п. 2, 4 розділу 1 оскаржуваного рішення).
Інформацію щодо подання від 10.06.2025 № 63-03/331-П про попередні висновки у справі № 63/5-01-113-2025 та повідомлення про дату, час і місце розгляду справи на засіданні адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, відповідно до пункту 6 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169-р, із змінами) розміщено 11.06.2025 на офіційному веб-сайті Відділення (п. 6 розділу 1 оскаржуваного рішення).
За наслідком аналізу матеріалів справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України виявлено обставини, що свідчать про узгодженість поведінки відповідачів у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції під час підготовки та участі в торгах, зокрема: зазначення Фізичною особою-підприємцем Греченюком М.В. ідентифікаційного коду Фізичної особи-підприємця Онучака В.В. у заяві про участь у земельних торгах; надання та повернення фінансової допомоги між відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; використання відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції одних і тих самих ІР-адрес, користувачем яких була Фізична особа-підприємець Греченюк М.В під час надсилання податкової звітності та отримання витягів з ЄДР; комунікація між відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у період проведення аукціону; здійснення відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції запитів на отримання витягів з ЄДР з використанням однієї електронної поштової скриньки, а також оплата таких запитів з однієї банківської картки; пов`язаність відповідачів у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції через Товариство з обмеженою відповідальністю «Лігаспецбуд»; наявність господарських відносин між відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до висновку Західної адміністративної колегії Антимонопольного комітету України встановлені в ході розгляду справи обставини у своїй сукупності не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дій об`єктивних чинників, а свідчать про узгодження (координацію) відповідачами своєї поведінки при підготовці та участі в аукціоні, зокрема про обмін інформацією між ними.
Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 20.06.2025 прийнято рішення №63/121-р/к у справі №63/5-01-113-2025 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".
Оскаржуваним рішенням визнано дії учасників закупівлі порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів аукціону з продажу земельної ділянки (п. 1 резолютивної частини оскаржуваного рішення).
За порушення, визначене у п. 1 резолютивної частини рішення на Фізичну особу-підприємця Греченюк Миколу Васильовича накладено штраф 68 000,00 грн.
У серпні 2025 року Фізична особа-підприємець Греченюк Микола Васильович звернувся до суду з цим позовом до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.06.2025 року №63/121-р/к у справі №63/5-01-113-2025.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.7 ЗУ “Про Антимонопольний комітет України” у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження: 1) розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; 2) приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.
В силу ч.ч.1,2 ст.35 ЗУ “Про захист економічної конкуренції” розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.
За результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції (ч.1 ст.48 ЗУ “Про захист економічної конкуренції”).
Згідно з ст.60 ЗУ “Про захист економічної конкуренції” заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.
Відповідно до ст.59 ЗУ “Про захист економічної конкуренції” підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2019 у справі № 910/23000/17 виснувала, що у розгляді справ про визнання недійсними рішень Антимонопольного комітету України господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету України, але при цьому, зобов`язані перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм.
Отже, саме на орган Антимонопольного комітету України покладено обов`язок навести відповідні докази у своєму рішенні, на підставі яких орган дійшов висновку про обставини справи, а суд покликаний дослідити та оцінити наведені органом докази, і, в разі їх підтвердження, вони можуть бути достатніми для висновків органу, викладених у рішенні Антимонопольного комітету України, що відповідає змісту правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, яка наведена у постановах від 15.04.2021 у справі № 910/17929/19, від 03.02.2022 у справі № 910/15183/20.
Так, апеляційним судом встановлено, що Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України за результатом розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції встановлено, що доказами, зібраними у справі № 63/5-01-113-2025, у їх сукупності доводиться те, що Фізична особа-підприємець Греченюк Микола Васильович та Фізична-особа підприємець Онучак Василь Васильович вчинили порушення, передбачені п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціону з продажу земельної ділянки.
Відповідно до процесуальних дій, що описані у розділі 1 оскаржуваного рішення, Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у порядку, визначеному Законом України "Про захист економічної конкуренції" та Порядком розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 "Про затвердження Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України", позивачу було надіслано розпорядження про початок розгляду справи за ознаками вчинення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів аукціону, а також подання про попередні висновки у справі.
Додатково інформацію щодо подання про попередні висновки у справі та повідомлення про дату, час та місце розгляду справи розміщено на офіційному веб-сайті Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.
Узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання (ч.1 ст.5 ЗУ “Про захист економічної конкуренції”).
Відповідно до ст.6 ЗУ “Про захист економічної конкуренції” антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів. Антиконкурентними узгодженими діями вважається також вчинення суб`єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності). Вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.
Згідно з ч.2 ст.52 ЗУ “Про захист економічної конкуренції” за порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 цього Закону, накладається штраф у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.
Змагання при проведенні торгів забезпечується таємністю інформації; змагальність учасників процедури закупівлі з огляду на приписи статей 1, 5, 6 ЗУ “Про захист економічної конкуренції”, передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з учасників та їх обов`язок готувати свої пропозиції конкурсних торгів окремо, без обміну інформацією. У цьому випадку негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів (через узгодження поведінки конкурсантами).
У разі коли учасники торгів домовляються між собою щодо умов своїх тендерних пропозицій – усувається непевність, а тому усувається й конкуренція між ними. Отже, внаслідок узгодження учасниками торгів своїх тендерних пропозицій, зокрема через обмін інформацією, усувається конкуренція та змагальність між ними та спотворюються результати торгів, метою яких є вибір об`єктивно кращої пропозиції. Така поведінка порушує право замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, який досягається лише завдяки справжній конкуренції. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 червня 2020 року у справі №910/10212/19, від 02 липня 2020 року у справі №927/741/19, від 08 квітня 2021 року у справі №916/191/20, від 13 квітня 2021 року у справі №921/120/20.
Також Верховним Судом неодноразово наголошувалося на тому, що господарським судам першої та апеляційної інстанції під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу, належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням у порядку частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.
Закон №2210-III не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції". Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами, виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України (постанови Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №914/1696/18, від 13 серпня 2019 року у справі №916/2670/18, від 05 серпня 2019 року у справі №922/2513/18, від 13 січня 2022 року у справі №914/2860/20).
Суд враховує, що в оскаржуваному рішенні встановлено сукупність обставин, що передували висновку про узгодженість дій учасників аукціонів.
Зокрема за наслідком дослідження матеріалів справи суд встановив, що у розділі 4.1. оскаржуваного рішення встановлено обставину зазначення Фізичною особою-підприємцем Греченюком М.В. у заяві про участь в земельних торгах та згоді потенційного покупця щодо взяття на себе зобов`язань, визначених умовами продажу, ідентифікаційного коду Фізичної особи-підприємця Онучака В.В. 
Суд враховує, що позивач у відповідь на подання відповідача з попередніми висновками надав пояснення із запереченням домовленості із Фізичною особою-підприємцем Онучак В. В. про участь в аукціоні.
Позивач зазначив, що йому було відомо ідентифікаційний код Фізичної особи-підприємця Онучака В.В. з огляду на наявність договірних відносин між суб`єктами господарювання, що об`єктивно обумовлюють наявність внутрішньо документації фізичної особи-підприємця.
У відповіді Приватного підприємства “Навіта” від 13.06.2025 на усний запит Фізичної особи-підприємця Онучака Василя Васильовича повідомлено, що під час підготовки документів для участі у земельних торгах, які проводилися за участі Фізичної особи-підприємця Греченюка М.В. та Фізичної особи-підприємця Онучака В.В. працівниками Приватного підприємства “Навіта” допущено технічну помилку.
Окрім того, повідомлено, що документи готувалися працівниками Приватного підприємства “Навіта” на підставі усного звернення особи, яка виявила намір взяти участь в торгах, без укладення письмового договору або залишення документального підтвердження замовлення.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що технічна помилка працівників Приватного підприємства “Навіта” не може бути розцінена як узгоджена антиконкурентна поведінка учасників аукціону.
Так, суд зауважує, що обрання двома суб`єктами господарювання саме Приватного підприємства “Навіта” для підготовки документів для участі в аукціоні без письмово оформленого договору може бути не випадковим збігом, однак відокремлено від інших встановлених Адміністративною колегією Антимонопольного комітету України обставин такий факт не може бути доказом узгодженої поведінки двох суб`єктів господарювання під час участі в аукціоні.
Щодо встановленої у розділі 4.2. рішення обставини надання та повернення фінансової допомоги між відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції суд погоджується із аргументами позивача про те, що договір про надання фінансової допомоги між Фізичною особою-підприємцем Греченюк М.В. та Фізичною особою-підприємцем Онучак В.В. було укладено 18.11.2024, в той час як електронний аукціон завершився 08.11.2024. 
Отже висновок п. 39 оскаржуваного рішення про те, що взаємовідносини із надання фінансової допомоги свідчать про відсутність конкуренції між суб`єктами господарювання не може бути застосовано для оцінки поведінки учасників електронного аукціону, що завершився швидше, ніж виникли відповідні обставини.
У розділі 4.7. оскаржуваного рішення встановлено наявність господарських відносин між Фізичною особою-підприємцем Греченюк М.В. та Фізичною особою-підприємцем Онучак В.В.
Зокрема, Адміністративною колегією Антимонопольного комітету України встановлено, що у період проведення аукціону між відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції існували правовідносини з оренди будівельної техніки.
З урахуванням встановленої обставини існування господарських правовідносин між учасниками аукціону, суд вважає обґрунтованим висновок п. 68 оскаржуваного рішення про те, що суб`єкти господарювання були обізнані про господарську діяльність одне одного, натомість встановлена обставина, на переконання суду, не може бути доказом погодженої поведінки під час проведення аукціону. 
У розділі 4.3. оскаржуваного рішення встановлено обставину використання відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції одних і тих самих IP – адрес.
Зокрема на підставі наданої Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області інформації у п. 40 оскаржуваного рішення встановлено, що IP – адреса 77.52.19.17 використовувалась двома учасниками аукціону під час подання податкової звітності 24.07.2024 Фізичною особою-підприємцем Греченюк М.В. о 12:44 год, Фізичною особою-підприємцем Онучак В.В. о 13:24 год.
Крім того, як повідомлено Головним управлінням Державної податкової служби у Львівській області IP – адреса 77.52.19.16 також використовувалась двома учасниками аукціону під час подання податкової звітності 30.10.2024 Фізичною особою-підприємцем Греченюк М.В. о 14:04 год, Фізичною особою-підприємцем Онучак В.В. о 14:35 год., 16: 22 год (п. 41 оскаржуваного рішення).
Відповідно до інформації, що надана Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія юапей”, відповідачі у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції здійснювали оплату за отримання витягів з ЄДР, які були завантажені для участі в аукціоні, з однієї IP – адреси, зокрема 29.10.2024 Фізичною особою-підприємцем Греченюк М.В. о 11:54 год, Фізичною особою – підприємцем Онучак В.В. об 11:0 год (п. 42 оскаржуваного рішення).
Відповідно до п. 44 оскаржуваного рішення, Приватним акціонерним товариством “Водафон” надано інформацію, що IP – адреси НОМЕР_1 та НОМЕР_2 входять до складу маршрутизації підмережі, що надано Фізичній особі-підприємцю Греченюк А.Й. у платне користування. Заперечуючи такі висновки оскаржуваного рішення позивач зазначає, що Адміністративна колегія Антимонопольного комітету України не встановила, що IP – адреси 77.52.19.17 та 77.52.19.16 не були спотворені VPN чи будь – яким іншим чином або що такі IP – адреси не є публічними.
Суд погоджується з висновками п. 45 оскаржуваного рішення про те, що за наслідком аналізу обставин використання відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції спільних IP – адрес з різницею в часі 31 хвилина та здійснення оплати за отримання витягів з Єдиного державного реєстру з однієї IP – адреси в один день з різницею у часі 4 хвилини, користувачем яких є Фізична особа-підприємець Греченюк А.Й., свідчить про наявність спільного доступу до мережі Інтернет та умов для обміну інформацією. 
Натомість суд критично оцінює твердження позивача про те, що збігу у використанні відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції спільної IP – адреси послідовно, з незначною різницею у часі, може бути випадковим збігом.
Окрім того, судом першої інстанції правомірно відхилено позицію позивача про те, що оцінка відомостей щодо IP – адрес потребує спеціальних знань у галузі комп`ютеризації та електронного програмування, а також галузі телекомунікаційних систем, якими відповідач не володіє та зауважено, що висновки Адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, що містять у розділі 4.3. оскаржуваного рішення, зроблено на підставі інформації, наданої інтернет провайдером, Приватним акціонерним товариством “Водафон”.
Окрім того, у оскаржуваному рішенні враховано відомості Державної податкової служби у Львівській області та Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія юапей”, тобто Адміністративною колегією Антимонопольного комітету зроблено висновки на підставі інформації, наданої іншими суб`єктами господарювання. Для здійсненої аналітики та узагальнення відомостей, що зібрані Адміністративною колегією Антимонопольного комітету України в межах розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної, на переконання суду, відсутня необхідність у залученні експерта у галузі комп`ютеризації та електронного програмування, а також телекомунікаційних систем.
У розділі 4.5. оскаржуваного рішення встановлено здійснення відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції запитів на отримання витягів з ЄДР з використанням однієї електронної поштової скриньки, а також оплата запитів з однієї банківської картки.
Зокрема, Фізична особа-підприємець Греченюк М.В. та Фізична особа-підприємець Онучак В.В. здійснювали запити на отримання витягів з ЄДР з різницею у часі 4 хвилини з поштової скриньки specbud415ukr.net. Відповідно до інформації Головного управління Державної податкової служби у Львівській області згадана поштова адреса зазначалась Фізичною особою-підприємцем Онучак В.В. при поданні податкової звітності. 
Окрім того, Акціонерне товариство “ОТП Банк” також повідомило Західну адміністративну колегію Антимонопольного комітету України про те, що поштова адреса specbud415ukr.net використовувалась для реєстрації в інтернет – банкінгу Фізичною особою-підприємцем Онучак В.В. Така ж адреса електронної пошти вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який Фізична особа-підприємець Онучак В.В. завантажував для участі в аукціоні.
Суд зауважує, що факт користування позивачем електронною поштовою скринькою ІНФОРМАЦІЯ_1 не заперечується. При цьому, позивач зазначає, що оскільки для допомоги у підготовці документів для участі в торгах було залучено Приватне підприємство “Навіта”, формування/оплата відповідних запитів із використанням однієї адреси електронної пошти не свідчить про узгодженість поведінки учасників аукціону. 
Суд дійшов висновку, що зазначення Фізичною особою-підприємцем Греченюком М.В. у документах, поданих для участі в аукціоні, ідентифікаційного коду Фізичної особи-підприємця Онучака В.В., а також використання Фізичною особою-підприємцем Греченюком М.В. адреси електронної пошти, що використовується Фізичною особою-підприємцем Онучак В.В., не може бути випадковим збігом та спростовуватись виключно посиланням на обставину підготовки документів для участі в аукціоні Приватним підприємством “Навіта”.
Суд першої інстанції правомірно вважав неспростованими висновки п. 61 оскаржуваного рішення про те, що здійснення запитів на отримання витягів з ЄДР у період проведення аукціону з використанням однієї і тієї ж електронної поштової скриньки specbud415ukr.net, а також здійснення оплати за сформовані запити з однієї банківської картки свідчить про те, що відповідачі обмінювались інформацією та спільно готували документи для участі в аукціоні. 
Окрім того, відповідно до розділу 4.6. оскаржуваного рішення на підставі відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань встановлено обставину пов`язаності відповідачів у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції через Товариство з обмеженою відповідальністю “Лігаспецбуд”.
Зокрема відповідно до інформації для здійснення зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю “Лігаспецбуд” використовує адресу ел. пошти specbud415ukr.net. Окрім того, Онучак Василь Васильович та ОСОБА_1 є засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю “Лігаспецбуд”.
Суд першої інстанції правомірно вважав не спростованим висновок п. 64 оскаржуваного рішення про те, що пов`язаність Греченюка Миколи Васильовича та Онучака Василя Васильовича з Товариством з обмеженою відповідальністю “Лігаспецбуд” свідчить про обізнаність щодо господарської діяльності один одного, тісну комунікацію та наявність передумов для погодження поведінки з метою спотворення результатів аукціону. 
З огляду на встановлені обставини та підстави прийняття оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що встановлена у рішенні Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №63/121-р/к у справі №63/5-01-113-2025 “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу” сукупність обставин, зокрема зазначення Фізичною особою-підприємцем Греченюком М.В. ідентифікаційного коду Фізичної особи-підприємця Онучака В.В. у заяві про участь у земельних торгах; надання та повернення фінансової допомоги між відповідачами; використання відповідачами одних і тих самих ІР-адрес, користувачем яких була Фізична особа-підприємець Греченюк М.В під час надсилання податкової звітності та отримання витягів з ЄДР;? комунікація між відповідачами у період проведення аукціону; здійснення відповідачами запитів на отримання витягів з ЄДР з використанням однієї електронної поштової скриньки, а також оплата таких запитів з однієї банківської картки; пов?язаність відповідачів через Товариство з обмеженою відповідальністю “Лігаспецбуд”; наявність господарських відносин між відповідачами, не може бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дій об?єктивних чинників.
Суд звертає увагу на те, що такі дії можуть свідчити про узгодженість (координацію) відповідачами у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції своєї поведінки під час підготовки тендерних пропозицій та участі в аукціоні, зокрема про обмін інформацією між ними, відповідно встановлені обставини підтверджують, що учасники діяли не самостійно, а узгоджували свої дії між собою. Такі дії були спрямовані на спотворення результатів проведення аукціону, як наслідок порушення прав замовника на отримання найбільш ефективного для нього результату, а відтак, є антиконкурентними узгодженими діями, що заборонені Законом України “Про захист економічної конкуренції” та є підставою для притягнення до відповідальності та накладення штрафу.
Відповідно до ч. 2 ст 52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за порушення, передбачене п. 1 ст. 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. 
Визначення базового розміру штрафу за порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1 ст. 50 та п. 4 ч. 3 с. 6 Закону, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів, базовий розмір штрафу встановлюється в розмірі до 30 відсотків від суми договору, укладеного за результатами торгів, аукціону, конкурсу, тендеру, з урахуванням ступеня негативного впливу на конкуренцію, інтереси замовника, що встановлюється в кожному конкретному випадку вчинення порушення, з урахуванням обставин справи (пп. 2 п. 4 розділу IV Порядку визначення розміру штрафу, що накладається за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що затверджено Розпорядженням Антимонопольного комітету України 14 грудня 2023 року № 22-рп).
Суд враховує, що при визначенні розміру штрафу, що застосовано до позивача, враховано надану Головним управлінням Державної податкової служби у Закарпатської області інформацію про загальні суми доходу за звітний 2024 рік Фізичної особи-підприємця Греченюк М.В.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету №63/121-р/к від 20.06.2025 в частині встановлення вчинення Фізичною особою-підприємцем Греченюком М.В. під час участі в аукціоні порушень, передбачених п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, а також в частині накладення на позивача штрафу, враховуючи що позовні вимоги заявлено не обґрунтовано, оскільки докази на їх підтвердження не спростовують висновків відповідача про вчинення узгоджених дій, так як зводяться лише до спростування кожної із встановлених відповідачем ознак антиконкурентних дій окремо, без надання оцінки таким ознакам у сукупності, відтак, оскільки в ході розгляду справи позивач не довів належними доказами незаконність оскаржуваного рішення.
При цьому, апелянтом не спростовано обставини, встановлені Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у рішенні №63/121-р/к від 20.06.2025 року "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі №63/5-01-113-2025, скаржником не доведено протилежного.
Щодо посилань апелянта в апеляційній скарзі на судові рішення касаційного суду у інших справах, в яких судами визнано недійсними та скасовано рішення органів Антимонопольного комітету України, колегія суддів звертає увагу, що кожна зі справ за участю органів АМК є індивідуальною, з притаманною лише такій справі специфікою та особливостями, а доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).
За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову ФОП Греченюк М.В. про визнання недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.06.2025 року №63/121-р/к у справі №63/5-01-113-2025.
Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.
Відповідно до ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст.236, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:
Рішення Господарського суду Львівської області від 10 грудня 2025 року у справі № 914/2563/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Греченюка Миколи Васильовича – без задоволення.
Матеріали справи № 914/2563/25 повернути до Господарського суду Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 23 березня 2026 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.