ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3005/26 Справа № 199/10891/25 	  	Головуючий у першій інстанції: Руденко В.В. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:     Городничої В.С., Гапонова А.В.,
за участю секретаря   Марченко С.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра у складі судді Руденко В.В. від 19 листопада 2025 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,– 

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2025 року ТОВ «ФК «Суперіум» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 14.01.2022 ОСОБА_1 уклала з АТ «Укрсиббанк» договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи №98591918000, за умовами якого ліміт кредитування встановлюється у розмірі 60000 грн, строк дії ліміту кредитування по 20.01.2024. Між АТ "Укрсиббанк" та ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» 23.01.2024 року укладено договір факторингу №254, відповідно до якого право грошової вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «Суперіум». 19.06.2024 року ТОВ «ФК «Суперіум» ОСОБА_1 була відправлена вимога про необхідність сплати заборгованості по кредиту протягом 35 календарних днів. У позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, станом на 01.08.2025 року у позичальника утворилась заборгованість за договором №98591918000 у розмірі 107903,12 грн, з якої заборгованість за основним боргом - 57168,1 грн, заборгованість за відсотками - 50176,6 грн, заборгованість за комісіями - 558,42 грн. Згідно представленого позивачем розрахунку, вказана заборгованість сформувалась по 22.01.2024 включно. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки частину вказаної заборгованості (без комісії) у розмірі 107344,70 грн, а саме заборгованість за основним боргом - 57168,1 грн, заборгованість за відсотками - 50176,6 грн.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 19 листопада 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Суперіум» заборгованість за кредитним договором №98591918000 від 14.01.2022 року у розмірі 107344,70 грн., а саме 57168,10 грн - заборгованість за основним боргом, 50176,60 грн. - заборгованість за відсотками, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн., а всього 109767,10 грн. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження у справі, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 14 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до АТ “Укрсиббанк” із Анкетою-заявою на надання споживчого кредиту на наступних умовах: строк дії ліміту кредитування 24 місяці, сума кредитного ліміту 60000 грн, валюта кредиту гривня, а також просила надати їй споживчий кредит з суми кредитного ліміту на наступних умовах: сума кредиту - 60000 грн.; строк користування кредитом 24 місяці (а.с.13). 
14 січня 2022 року ОСОБА_1 уклала з АТ “Укрсиббанк” Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково - касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №98591918000, за умовами якого ліміт кредитування встановлюється у розмірі 60000,00 грн, строк дії ліміту кредитування по 20.01.2024, зі сплатою відсотків за користування кредитом за ставкою 44,99% річних (а.с. 8-12). 
23 січня 2024 року між АТ “Укрсиббанк” та ТОВ “ФК “Суперіум” було укладено Договір факторингу №254, відповідно до умов якого право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором перейшло до позивача.
19.06.2024 року ТОВ «ФК «Суперіум» Корольовій М.В. була відправлена Вимога про необхідність сплати заборгованості по кредиту протягом 35 календарних днів.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 22.01.2024 відповідачці нарахована заборгованість за договором №98591918000 у розмірі 107903,12 грн, а саме заборгованість за основним боргом - 57168,1 грн, заборгованість за відсотками - 50176,6 грн, заборгованість за комісіями - 558,42 грн (а.с. 15-19). 
Звернувшись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «Суперіум» просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №98591918000 від 14.01.2022 року в загальному розмірі - 107344,70 грн, а саме заборгованість за основним боргом - 57168,1 грн, заборгованість за відсотками 50176,6 грн. 
Судом апеляційної інстанції також установлено, що у вересні 2024 року ТОВ «ФК «Суперіум» зверталось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №98591918000 від 14.01.2022, в якому просило стягнути на свою користь заборгованість станом на 23 січня 2024 року (по 22.01.2024 включно) за основним боргом - 57168,10 грн, заборгованість за відсотками 50176,60 грн, заборгованість за комісіями 558,42 грн, а всього 107903,12 грн. 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року у цивільній справі №199/6975/24 задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «Суперіум». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Суперіум» заборгованість за кредитним договором №98591918000 від 14 січня 2022 року в загальному розмірі 107903,12 грн, з яких заборгованість за основним боргом - 57168,10 грн, заборгованість за відсотками 50176,60 грн, заборгованість за комісіями 558,42 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 36). 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у справі №199/6975/24 задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бутова М.А. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка сформувалась по 22.01.2024 включно, - відмовлено. Стягнуто з ТОВ «ФК «Суперіум» на користь ОСОБА_1 судовий збір за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 3633,60 грн. та витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 5000,00 грн. 
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказана вище постанова Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року не оскаржувалась та набрала законної сили. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав. 
Вказана підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожного спору, який вже розглянуто і остаточно вирішено по суті, оскільки після набрання рішенням суду законної сили сторони і треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав.
Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. 
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
Для застосування вказаної підстави для закриття провадження у справі необхідна наявність водночас трьох складових, а саме тотожних сторін спору, тотожного предмета позову, тотожної підстави позову, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. 
У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову – це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Відповідно до частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитись під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» («Brumarescu v. Romania»), пункт 61). 
Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, згідно з яким жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою – домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі; повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (рішення Європейського суду з прав людини від 03 грудня 2003 року у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), пункт 52). 
Апеляційним судом встановлено, що у цивільній справі №199/6975/24 відмовлено у стягненні з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Суперіум» за кредитним договором від 14.01.2022 року №98591918000, укладеним між ОСОБА_1 та АТ "Укрсиббанк", заборгованості нарахованої по 22.01.2024 року включно за основним боргом (тілом кредиту) - 57168,10 грн, за відсотками у розмірі 50176,60 грн та заборгованості за комісіями в сумі 558,42 грн, а всього 107903,12 грн. Постанова Дніпровського апеляційного суду в справі №199/6975/24 набрала законної сили 17 червня 2025 року. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором від 14.01.2022 року №98591918000, суд виходив з їх недоведеності, зокрема, через недоведеність факту надання відповідачці кредитних коштів, наявності заборгованості. 
У справі №199/10891/25, що розглядається, також заявлені позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Суперіум» за кредитним договором від 14.01.2022 року №98591918000, укладеним між ОСОБА_1 та АТ "Укрсиббанк", заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) в сумі 57168,10 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 50176,60 грн, нарахованих по 22.01.2024 року включно, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 19). 
Предмет позову, підстави позову, правове обґрунтування, обставини та факти, що обґрунтовують звернення до суду з вказаними позовними вимогами у цивільних справах №199/6975/24 та №199/10891/25 є тотожними. В обох справах заявлені позовні вимоги з приводу неналежного виконання відповідачкою умов кредитного договору від 14.01.2022 року №98591918000 та стягнення з неї тіла кредиту в розмірі 57168,10 грн та відсотків у розмірі 50176,60 грн, нарахованих за той самий період по 22.01.2024 включно. 
Перевірку на тотожність позовних вимог судом здійснено шляхом детального дослідження матеріалів даної справи №199/10891/25, змісту рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2024 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у цивільній справі №199/6975/24. 
Непред`явлення у даній справі вимоги про стягнення заборгованості за комісією в сумі 558,42 грн та надання додаткових доказів (зокрема, виписки за картковим рахунком клієнта за період з 14.01.2022 по 31.07.2025, розрахунку заборгованості) не може свідчити про наявність підстав для повторного судового розгляду спору між сторонами у частині стягнення суми кредиту 57168,10 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 50176,60 грн, який вже вирішено судом з ухваленням судового рішення, що набрало законної сили. 
Зазначення ТОВ «ФК «Суперіум» у позовній заяві даної справи №199/10891/25 про формування заборгованості станом на 01.08.2025 року не свідчить про нетотожність позовних вимог зі справою №199/6975/24, адже зі змісту розрахунку заборгованості, який долучено разом з позовом, убачається, що заборгованість нарахована по 22.01.2024 включно, тобто за той самий період, що і в іншій цивільній справі №199/6975/24. 
За положеннями частини першої статті 377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. 
Виходячи з викладеного, детально дослідивши матеріали даної цивільної справи та судові рішення у справі №199/6975/24; встановивши, що на час звернення у серпні 2025 року до суду з позовом у даній справі була наявна постанова Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у цивільній справі №199/6975/24, яка набрала законної сили 17.06.2025 року, ухвалена з приводу спору між ТОВ «ФК «Суперіум» та ОСОБА_1 про той самий предмет і з тих самих підстав, – колегія дійшла висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення за кредитним договором від 14.01.2022 року №98591918000, укладеним між ОСОБА_1 та АТ "Укрсиббанк", заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) в сумі 57168,10 грн та заборгованості за відсотками в розмірі 50176,60 грн. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, належним чином не перевірив позов у даній справі на тотожність з іншим позовом у справі №199/6975/24, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про закриття провадження у справі. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 377, 381-383 ЦПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – задовольнити. 
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра від 19 листопада 2025 року – скасувати.
Провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Суперіум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – закрити. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 16 березня 2026 року. 

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

А.В. Гапонов