ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
18.02.2026	Справа № 910/15353/25	

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В. за участю секретаря судового засідання Ліпіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу 
за позовом ОСОБА_1 , м.Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп», м. Київ
про припинення трудових відносин, -

За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився 
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп» про визнання припиненими трудових та представницьких правовідносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп», звільнивши його з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп» за власним бажанням з 08 грудня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що ОСОБА_1 виконав всі дії, передбачені КЗпП України та Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" задля розірвання трудових відносин, ініціював проведення загальних зборів Товариства з метою призначення на посаду нового директора шляхом публікації повідомлення про скликання загальних зборів в офіційному друг окованому виданні Верховної ради України «Голос України», але загальні збори не відбулися/рішення єдиного учасника прийнято не було, в зв`язку з бездіяльністю єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп», який не прибув на загальні збори і не направив на них свого уповноваженого представника. 
Ухвалою від 15.12.2025 судом було відкрито підготовче провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 28.01.2025.
Відповідачем відзив на позов подано не було. В контексті означеного судом враховано, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
28.01.2026 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.02.2026.
У зв`язку із перебуванням судді Князькова В.В. на лікарняному, судове засідання 04.02.2026 не відбулось.
Ухвалою від 09.02.2026 судом призначено розгляд справи на 18.02.2026.
Позивач у судове засідання 18.02.2026 не з`явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінета ОСОБА_1 .
Відповідач у судове засідання 18.02.2026 не з`явився, проте, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про доставлення процесуального документа до електронного кабінета Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп».
З огляду на неявку вказаних учасників судового процесу, суд зазначає таке. 
Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.
У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст.69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.
Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).
Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
Отже, за висновками суду, неявка відповідача та позивача не перешкоджає розгляду спору у судовому засіданні 18.02.2026. 
В судовому засіданні 18.02.2026 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України підписано вступну та резолютивну частини рішення суду.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, 

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформації з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 14 липня 2015 року проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» (№ запису 107 01020000058650).
Засновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» є громадянин ОСОБА_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ). 
На підставі рішення єдиного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» №32 від 24.10.2022, ОСОБА_1 було призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП». 
Згідно з наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» № 12-к від 24.10.2022 та трудовим договором № 1 від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора.
Як вказує позивач, на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» поштовим відправленням 05 травня 2025 року було направлено заяву про звільнення з посади за власним бажанням з 19 травня 2025 року. 
За місцезнаходженням єдиного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» 21 травня 2025 року поштовим відправленням заявником було направлено письмове повідомлення про намір припинити трудові відносини та скласти повноваження директора за власним бажанням. У цьому ж повідомленні також висловлено прохання щодо вжиття заходів для прийняття письмового рішення єдиного засновника (учасника) про припинення моїх повноважень, організації передачи справ та призначення нового керівника. Разом із повідомленням єдиному засновнику (учаснику) надіслано копію заяви про звільнення від 05 травня 2025 року. 
Зважаючи на відсутність будь-якого реагування зі сторони єдиного засновника (учасника) на висловлене прохання про звільнення з посади директора та надіслані документи, на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» поштовим відправленням 06 листопада 2025 року позивачем повторно направлено заяву про звільнення з посади за власним бажанням з 08 грудня 2025 року, а за місцем знаходження єдиного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» поштовим відправленням 06 листопада 2025 року направлено повідомлення про скликання Загальних позачергових зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» на 08 грудня 2025 року із таким порядком денним: 
1. Про обрання Голови Загальних позачергових зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП». 
2. Про припинення повноважень та звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» ОСОБА_1 з 08 грудня 2025 року (останній день роботи).
3. Про призначення на посаду нового директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» або тимчасового виконувача його обов`язків з 09 грудня 2025 року (перший день роботи). 
4. Про визначення уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» на підставі нотаріальної довіреності, вчинити дії, необхідні для державної реєстрації змін до відомостей про Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до реєстраційного листа засновників (учасників) та інших осіб, що брали участь у Загальних позачергових зборах засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» 08 грудня 2025 року до місця проведення зборів з`явився директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» ОСОБА_1 . Інші особи не з`явилися. 
Актом про неявку засновника (учасника) № 1 від 08 грудня 2025 року зафіксовано, що єдиний засновник (учасник) ОСОБА_3 не з`явився у визначений час для участі у загальних позачергових зборах засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП», про причини своєї неявки не повідомив, а також не повідомив про необхідність перенесення Загальних позачергових зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» на іншу дату.
Тобто, за твердженнями позивача, на теперішній час, питання щодо прийняття заяви ОСОБА_1 про звільнення за власним бажанням на теперішній час не вирішено, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом. 
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку про наступне. 
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.
Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.05.2020 по справі № 910/7164/19, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка на її думку порушує її права й охоронювані законом інтереси.
За загальним правилом створення (обрання) виконавчого органу товариства відбувається за рішенням загальних зборів учасників або в окремих випадках - наглядової ради товариства. Це рішення породжує між особами, яких воно стосується, корпоративні відносини, у яких обрана особа наділяється повноваженнями з управління.
Ці корпоративні відносини також є підставою для виникнення відносин представництва товариства перед третіми особами, а також трудових відносин, що регулюються законодавством про працю, та виникають у зв`язку з укладенням в установленому порядку з одноосібним виконавчим органом (членом колегіального виконавчого органу) трудового договору (контракту).
Водночас в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.
Позовні вимоги про припинення правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством. Вказана позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20.
Частиною першою статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» загальні збори учасників є вищим органом товариства.
Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не визначено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.
Згідно з ч. 1-3 статті 99 Цивільного кодексу України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.
Частиною тринадцятою статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.
Статтею 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).
Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.
У постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 зазначено, що підлягають положення частин другої - п`ятої та одинадцятої статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», за змістом яких виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Виконавчий орган товариства зобов`язаний надати учасникам товариства можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників. Виконавчий орган товариства забезпечує належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства у робочий час, якщо інший порядок не передбачений статутом товариства.
Беручи до уваги наведене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі №127/27466/20 дійшла висновку про те, що директор для припинення своїх повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою мав скликати загальні збори учасників товариства (пункт 1 частини першої, частина сьома статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (частина тринадцята статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 Цивільного кодексу України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).
При цьому, як зазначено у постанові Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №127/27466/20, директор мав дотриматись вимог статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, зокрема: не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання поштовим відправленням з описом вкладення повідомити кожного з учасників товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства в робочий час.
Відповідно до частин 2, 3 статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.
Судом вище було встановлено, що на підставі рішення єдиного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» №32 від 24.10.2022, ОСОБА_1 було призначено на посаду директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП». 
Згідно з наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» №12-к від 24.10.2022 та трудовим договором № 1 від 25 жовтня 2022 року ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора.
Позивачем на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» поштовим відправленням 05 травня 2025 року було направлено заяву про звільнення з посади за власним бажанням з 19 травня 2025 року. 
За місцезнаходженням єдиного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» 21 травня 2025 року поштовим відправленням заявником було направлено письмове повідомлення про намір припинити трудові відносини та скласти повноваження директора за власним бажанням. У цьому ж повідомленні також висловлено прохання щодо вжиття заходів для прийняття письмового рішення єдиного засновника (учасника) про припинення моїх повноважень, організації передачи справ та призначення нового керівника. Разом із повідомленням єдиному засновнику (учаснику) надіслано копію заяви про звільнення від 05 травня 2025 року. 
Зважаючи на відсутність будь-якого реагування зі сторони єдиного засновника (учасника) на висловлене прохання про звільнення з посади директора та надіслані документи, на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» поштовим відправленням 06 листопада 2025 року позивачем повторно направлено заяву про звільнення з посади за власним бажанням з 08 грудня 2025 року, а за місцем знаходження єдиного засновника (учасника) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» поштовим відправленням 06 листопада 2025 року направлено повідомлення про скликання Загальних позачергових зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» на 08 грудня 2025 року із таким порядком денним: 
1. Про обрання Голови Загальних позачергових зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП». 
2. Про припинення повноважень та звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» ОСОБА_1 з 08 грудня 2025 року (останній день роботи).
3. Про призначення на посаду нового директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» або тимчасового виконувача його обов`язків з 09 грудня 2025 року (перший день роботи). 
4. Про визначення уповноваженої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» на підставі нотаріальної довіреності, вчинити дії, необхідні для державної реєстрації змін до відомостей про Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до реєстраційного листа засновників (учасників) та інших осіб, що брали участь у Загальних позачергових зборах засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» 08 грудня 2025 року до місця проведення зборів з`явився директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» ОСОБА_1 . Інші особи не з`явилися. 
Актом про неявку засновника (учасника) № 1 від 08 грудня 2025 року зафіксовано, що єдиний засновник (учасник) ОСОБА_3 не з`явився у визначений час для участі у загальних позачергових зборах засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП», про причини своєї неявки не повідомив, а також не повідомив про необхідність перенесення Загальних позачергових зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» на іншу дату.
Отже, за висновками суду, позивачем були вчинені всі необхідні, передбачені законодавством та залежні від нього дії для звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП». 
Проте, позивачем вказано, що єдиний учасник товариства для участі у загальних зборах Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» не з`явився.
У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про припинення правовідносин управління.
Аналогічну позицію висловив Верховний Суд від 24.12.2019 у постанові по справі №758/1861/18.
За таких обставин, враховуючи наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп» про визнання припиненими трудових та представницьких правовідносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп», звільнивши його з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп» за власним бажанням з 08 грудня 2025 року.
Врахорвуючи висновки суду щодо задоволення позовних вимог, керуючись приписами ст.129 Господарського процесуального колексу України, суд дійшов висновку щодо покладення витрат на сплату судового забору на відповідача.
Одночасно, щодо вимог позивача про покладення на відповідача витрат на відправлення копій документів - 90, 0 грн (чек № 76 від 05 травня 2025 року), 494, 06 грн (чек № 31 від 21 травня 2025 року), 50 грн (чек № 166 від 06 листопада 2025 року), 1097, 00 грн (чек № 163 від 06 листопада 2025 року), усього - 1731,06 грн, суд зазначає таке.
За приписами ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Проте, наведені позивачем витрати не стосуються вчинення процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, а є витратами директора товариства на відправлення повідомлень щодо звільнення. 
За таких обставин, у суду відсутні підстави для їх розподілу за наслідками розгляду справи у складі судових витрат. 
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, 
ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп» про визнання припиненими трудових та представницьких правовідносин між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп», звільнивши його з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп» за власним бажанням з 08 грудня 2025 року - задовольнити повністю. 
2. Визнати припиненими трудові та представницькі правовідносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП», внаслідок звільнення його з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРАЙД АВТО ГРУП» за власним бажанням з 08 грудня 2025 року.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайд Авто Груп» (01042, м.Київ, вул.Ігоря Брановицького, буд.3, поверї 2, кабінет 26, ЄДРПОУ 39893830) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 3028 грн. 
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 
5. В судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення. 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до апеляційного господарського суду.
Повний текст складено та підписано 18.02.2026. 

Суддя В.В. Князьков