ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/3368/25  Номер провадження 33/814/301/26	Головуючий у 1-й інстанції Морозовська О. А.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:

судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Оргизков Андрій Анатолійович,

на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - 

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді, 15 серпня 2025 року о 17:40 год в м. Миргород по пров. Галушкинський, 4, ОСОБА_1 керував мото Delta KS50-2A д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова, тремтіння рук. 
Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру L4910053.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Оргизков А.А., та оскаржив її в апеляційному порядку.
Скаржник просить скасувати постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року про визнання винним ОСОБА_1 та закрити провадження у справі, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Скаржник звертає увагу на численні порушення працівників поліції під час складення протоколу, зокрема: 
- у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 відмовився не від огляду на стан сп`яніння, а від медичного огляду на стан сп`яніння;
- ОСОБА_1 потрапив у ДТП та отримав черепно-мозкову травму, а працівники поліції не надали йому допомогу та не оформили ДТП; 
- особа, яка притягається до адміністративної відповідальності пройшла огляд на місці зупинки; 
- назва вулиці вказана в протоколі неправильно; 
- засіб, на якому пересувався ОСОБА_1 , не є механічним транспортним засобом, а його назва вказана в протоколі неправильно.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
Учасники провадження будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися.
Захисник – адвокат Огризков А.А. звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та відсутності ОСОБА_1 , в якому підтримав вимоги апеляційної скарги.
Мотиви суду
Положеннями частини 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно з пунктом 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. 
Апеляційний суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами статті 255 КУпАП.
Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Так, суд першої інстанції правильно вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів які були досліджені судом першої інстанції, а саме: матеріалами протоколу серії ЕПР1 № 424162 від 15 серпня 2025 року (а.с. 1), направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 серпня 2025 року (а.с. 3), відеозаписом (а.с. 7) та матеріалами справи в їх сукупності.
Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з наведеним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції. 
Щодо доводів апеляційної скарги
Твердження скаржника, що ОСОБА_1 не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, а від медичного огляду, як вказано в протоколі, не дає підстав для скасування постанови суду першої інстанції.
З переглянутого відеозапису вбачається, що працівники поліції, встановивши наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, які були названі водієві о 17:47 год, пропонують останньому пройти огляд на місці зупинки та у медичному закладі. Так дійсно, о 17:48 год ОСОБА_1 погоджується пройти огляд і працівник поліції іде по газоаналізатор до службового автомобіля, але о 17:48 год водій відмовляється від проходження огляду і о 17:51 год ОСОБА_1 повторно відмовляється від проходження огляду.
Так, суд апеляційної інстанції не приймає доводи скаржника, що водій потрапив у ДТП, оскільки в пункті 4.12 ПДР України сказано, що дорожньо-транспортна пригода — подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. З переглянутого відеозапису вбачається, що водій впав з транспортного засобу, при цьому самостійно підвівся, почав спілкуватися з працівниками поліції, не скаржився на стан здоров`я, не просив викликати швидку допомогу чи надати йому першу домедичну допомогу, доказів того, що від цього падіння у водія була черепно-мозкова травма суду надано не було.
Посилання скаржника, що водій пройшов огляд на місці зупинки спростовуються, як було вказано вище, з переглянутого відеозапису.
Доводи апеляційної скарги, що працівники поліції неправильно вказали вулицю під час складення протоколу, були предметом перевірки суду першої інстанції, дійсно в назві вулиці пропущена одна літера але це не тягне за собою визнання даного протоколу недопустимим доказом, оскільки під час перевірки вище вказаної інформації було надано схему технічного переоснащення доріг м. Миргорода (а.с. 29), з якої встановлено місце скоєння правопорушення.
Твердження скаржника про неправильне зазначення транспортного засобу не дає підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки, відповідно правової позиції, яка висловлено Верховним Судом України у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зі змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19 грудня 2008 року, при розгляді адміністративних справ, зокрема статті 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, статті 121 КУпАП, пункт 1.10 ПДР України
Статтею 121 КУпАП визначено, що під транспортними засобами, зокрема у частинах 1 – 4 статті 130 КУпАП, слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Даний термін охоплює всі види транспортних засобів, які можуть рухатися дорогами загального користування.
Згідно пункту 1.10 ПДР України мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.
Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Тобто, як вбачається з вищенаведених термінів, поняття «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» можна трактувати як два різні поняття: в широкому – транспортний засіб, в тому числі і мопед, і в вузькому – механічний транспортний засіб.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суб`єктами правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є водії транспортних засобів та судноводії.
Тобто, в КУпАП є поняття транспортний засіб, а не механічний транспортний засіб.
Зважаючи на вище наведене, суд приходить до висновку, що мото Delta KS50-2A, є предметом правопорушення, передбаченого статті 130 КУпАП.
Висновки суду
Отже, вищенаведені доводи, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє захисник – адвокат Оргизков Андрій Анатолійович - залишити без задоволення.

Постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 06 листопада 2025 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду        В.П. Пікуль