Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2508/25 
номер провадження 2-а/695/10/26

09 лютого 2026 року м. Золотоноша
Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого – судді Ушакової К.М.,
за участю: секретаря судового засідання – Демченко Л.О.,
позивача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ про скасування постанови серії ЕНА №4045307 від 10.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ про скасування постанови серії ЕНА №4045307 від 10.02.2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позову позивач вказує, що постановою поліцейського УПП в Черкаській області Данілова Ю.В. серії ЕНА № 4045307 в справі про адміністративне правопорушення від 10.02.2025 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що 10.02.2025 о 12.13 год. на 19 км. дороги Н-16 керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» номерні знаки НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п.п. 8.4 ПДР України. Дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою. Під час винесення постанови інспектор взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Йому здалося, що позивач порушив правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень не було. 10 лютого 2025 року позивач їхав на автомобілі «VOLKSWAGEN PASSAT» номерні знаки НОМЕР_1 зі своєю знайомою Іскрою Ганною по дамбі через р. Дніпро. В районі с. Панське перед його автомобілем їхав автомобіль, який різко зупинився, а позивачу довелося його об`їхати. Навпроти с. Панське на парковці в цей час стояв автомобіль патрульної поліції і всю цю ситуацію вони спостерігали, які через декілька секунд, увімкнувши проблискові маячки, в кінці дамби на в`їзді в м. Черкаси зупинили транспортний засіб позивача та заявили, що останній скоїв обгін, чим порушив правила дорожнього руху. Ніяких доказів цього вони не пред`явили. Поліцейські навіть не зупинили автомобіль, який позивач об`їхав. Тому позивач відмовився підписувати надрукований протокол і повідомив, що буде чекати його по пошті для того, щоб оскаржити до суду. Проте до кінця травня позивач так і не отримав копії постанови. Відповідач, не маючи взагалі ніяких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, притягнув його до відповідальності, не виконавши при цьому вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, ст. 69 КАСУ, де зазначається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. В даному випадку докази вини позивача відсутні, а отже немає й суб`єктивної сторони і відповідно складу правопорушення.
Вважає, що постанова про притягнення до адміністративно відповідальності підлягає до закриття у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишено без руху. 
Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.08.2025 поновлено ОСОБА_1 строк звернення з адміністративним позовом до суду. Відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
Від представника відповідача ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ Трохименко М.О. 28.08.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. 10 лютого 2025 року близько 12.13 год. поліцейський взводу управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Данілов Ю.В. ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію» шляхом патрулювання в складі патрульного екіпажу. В цей час на 19 км. автомобільної дороги Н-16 екіпажем було виявлено, що водій керуючи транспортним засобом «VOLKSVAGEN PASSAT» з реєстраційним номером НОМЕР_1 не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п. 8.4. в) ПДР України. Поліцейський, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», звертаючись до водія, яким виявився позивач, представився, проінформував про вказане правопорушення, та відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 Правил дорожнього руху України оголосив законні вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Враховуючи зазначене, поліцейський у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснив позивачеві його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Розглянувши справу, поліцейський у відповідності до положень ст. 258 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП та врахуванням ч. 2 ст. 33, ч.2 ст. 36, ст. 251, ст. 252 КУпАП виніс постанову серії ЕНА № 4045307 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.. В подальшому поліцейський у відповідності до вимог ст. 285 КУпАП ознайомив позивача зі змістом постанови в справі про адміністративне правопорушення. Також позивачеві було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП щодо порядку оскарження постанови. Позивач відмовився від отримання копії оскаржуваної постанови, а тому її було направлено на його поштову адресу 11.02.2025. Крім того, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачу було достеменно відомо про факт винесення постанови в день її винесення, а отже він мав можливість подати позовну заяву у встановлений десятиденний строк, як з моменту винесення оскаржуваної постанови, так і з моменту отримання її копії. Натомість, згідно інформації із сайту Судова влада, позовна заява в справі № 695/2508/25 надійшла та зареєстрована в суді лише 09.06.2025 (майже через 4 місяці з моменту винесення постанови). На поштову адресу відповідача копія ухвали суду від 16.06.2025 про залишення позову без руху в справі № 695/2508/25 не надходила. Лише 22.08.2025 на поштову адресу відповідача надійшла ухвала від 14.08.2025 про відкриття провадження в справі № 695/2508/25, в якій зазначено, що розгляд справи відбудеться 22.08.2025. При цьому, відповідно до пункту 3 розділу VIII Наказу МВС від 18.12.2018 № 1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів становить 30 діб. Відповідно до ч.4 розділу VIII Наказу МВС №1026, строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань. Таким чином, протягом п`яти місяців до відповідача не надійшло жодних підтверджуючих документів, що позивач оскаржує (чи планує оскаржувати) винесене рішення в судовому порядку. Не маючи інформації про наміри оскарження постанови серії ЕНА № 4045307 від 10.02.2025, строк зберігання відеозаписів з портативного відеореєстратора 473284, який зазначений в п. 7 оскаржуваної постанови, відповідно до Наказу МВС №1026, не було продовжено та через 30 днів такі відеозаписи були видалені із серверів зберігання. Враховуючи викладене вище, не з вини відповідача не можливо надати відеозаписи вчиненого правопорушення та спілкування з позивачем із зазначеного в постанові технічного засобу до суду, оскільки вони відповідно до чинного законодавства видалені з серверів після закінчення строку зберігання. Представник відповідача вважає, що поліцейський діяв виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена з дотриманням та у повній відповідності нормам матеріального і процесуального права і є такою, яка не має підстав для скасування.
Ухвалою суду від 21.12.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №4045307 від 10.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП відмовлено.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що він об`їжджав транспортний засіб, який котився перед ним можливо зі швидкістю 35 км/год.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Заслухавши позивача, з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 4045307 від 10.02.2025, складену поліцейським УПП в Черкаській області Даніловим Ю.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.. Зі змісту постанови вбачається, що 10.02.2025 о 12:13:08 год. ОСОБА_1 , здійснюючи керування транспортним засобом «VOLKSWAGEN PASSAT» номерні знаки НОМЕР_1 , рухаючись на 19 км. автодороги Н-16, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено», чим порушив п. 8.4.в ПДР України: порушення вимог заборонних знаків, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі – Правила).
Пунктом 8.1. Правил встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Пунктом 3.25 розділу 33 Правил передбачено знак «Обгін заборонено», згідно з яким забороняється обгін усіх транспортних засобів (крім поодиноких, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.).
Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП, зокрема, порушення вимог дорожніх знаків, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
З наведених норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення поліцейський зобов`язаний з`ясувати обставини правопорушення, встановити подію і склад адміністративного правопорушення та у винесеній постанові зазначити докази, якими підтверджується подія і склад адміністративного правопорушення, зокрема, у випадку здійснення запису порушення, зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В п. 7 оскаржуваної постанови серії ЕНА № 4045307 від 10.02.2025 зазначено, що до постанови додається відеозапис з нагрудної камери поліцейського №473284.
У поданому відзиві представник відповідача вказував на те, що адміністративне правопорушення позивачем було вчинено 10.02.2025, строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів складає 30 діб (тобто строк зберігання в даному випадку відеозапису з портативного відеореєстратора сплив 13.03.2025), тоді як позов було подано позивачем до суду першої інстанції 09.06.2025, що унеможливило надання до суду відповідних відеозаписів з портативних відеореєстраторів.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 затверджено Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.
Пунктами 4 та 5 Розділу ІІ вказаної Інструкції передбачено, що під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
При цьому, положеннями Розділу VIII передбачено, що строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА, - становить 30 діб.
Строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань.
В даному випадку дійсно подія правопорушення відбулась 10.02.2025, тоді як позовна заява ОСОБА_1 була прийнята до розгляду судом першої інстанції лише 14.08.2025, тобто після спливу встановленого законодавчого строку зберігання відеозаписів, що позбавило відповідача можливості надати відповідні відеозаписи з відеореєстраторів поліцейських.
Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Суд також звертає увагу на те, що у поданому адміністративному позові позивач не заперечував, що 10.02.2025 розглядалася справа про притягнення його до адміністративної відповідальності поліцейським за порушення вимог дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» на 19 км. автодороги Н-16 і він відмовився отримати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Неможливість надання суб`єктом владних повноважень відповідних відеозаписів, на переконання суду, не є виною суб`єкта владних повноважень та є наслідком бездіяльності та дій позивача, який 10.02.2025 відмовився отримати копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.
З аналізу вищезазначених норм вбачається, що посадова особа ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, зокрема, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушення, передбаченого ч. 1 ст.122, розглядати справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення.
При цьому, суд вважає за потрібне роз`яснити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справи і винесення постанови за результатами розгляду інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку (на місці), підстав для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.
Отже, не вбачається порушень з боку інспектора щодо розгляду справи на винесення постанови в спрощеному порядку (на місці).
Позивач не спростував обставин, якими обґрунтований відзив на позовну заяву.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 вказала, що визначений ст. 77 КАС обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Позивачем не наведено жодних посилань на докази того, що поліцейським порушено порядок розгляду справи, як і не наведено інших обґрунтованих підстав, що слугували б для задоволення позовної заяви та скасування спірної постанови.
Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення відбувався в суворій відповідності до норм чинного законодавства, позивач не був жодним чином обмеженим у реалізації будь-яких прав, був присутній на місці винесення оскаржуваної постанови.
Крім того, суд також звертає увагу на те, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи, що оскаржувану постанову винесено поліцейським 10.02.2025, термін зберігання відеодоказів становить 30 діб, строк зберігання відеозапису з портативного відеореєстратора був вичерпаний 13.03.2025, а відтак представник відповідача об`єктивно не зміг надати докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу на спростування даної обставини, як і не надано жодних доказів на спростування інших обставин, викладених представником відповідача у відзиві на позовну заяву.
Отже, доводи позивача, викладені ним в адміністративному позові про те, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, суд розцінює як версію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності, що спростовуються дослідженими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а також відсутністю доказів зі сторони позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальниий суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи викладені вище обставини, суд вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 246, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

у х в а л и в:
позов  ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ДЕПАРТАМЕНТУ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ (місце знаходження: вул.. Ф. Ернста, 3, м. Київ; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646) про скасування постанови серії ЕНА №4045307 від 10.02.2025 залишити без задоволення.
Постанову серії ЕНА №4045307 від 10.02.2025, винесену поліцейським УПРАВЛІННЯ ПАТРУЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ЧЕРКАСЬКІЙ ОБЛАСТІ Даніловим Ю.В. залишити без змін.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення буде складено 13.02.2026.

Суддя: К.М. Ушакова