ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5262/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чус О.В. (доповідач),
судді Дармін М.О., Андрейчук Л.В.
секретар судового засідання Солодова І.М.
Представники сторін не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Радушненського житлово-комунального підприємства на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025 (повний текст рішення складено та підписано 12.11.2025, суддя Ліпинський О.В.) у справі № 904/5262/25
за позовом Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг
до Радушненського житлово-комунального підприємства, с. Радушне, Дніпропетровська обл.
про стягнення заборгованості у розмірі 452 509,13 грн,

ВСТАНОВИВ:
В вересні 2025 Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Радушненського житлово-комунального підприємства (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 452 509,13 грн., з яких: 452 088,00 грн. - заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 383,97 грн. - пеня, 37,16 грн. - 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору №450 від 08.05.2020 в частині оплати за спожиті послуги.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025, позов задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з Радушненського житлово-комунального підприємства (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище Радушне, вул. Заводська, буд. 11, код ЄДРПОУ 32193391) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Джохара Дудаєва, буд. 6А, код ЄДРПОУ 03341316) 452 088,00 грн. заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, 383,97 грн. пені, 37,16 грн. 3% річних, 5430,12 грн. витрат зі сплати судового збору.
Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», керівник Радушненського житлово-комунального підприємства, звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати рішення суду від 12.11.2025; ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 38,40 грн; в іншій частині рішення суду від 12.11.2025 залишити без змін.
В апеляційній скарзі, Радушненське ЖКП зазначає про те, що Господарський суд Дніпропетровської області помилково визначив розмір пені у сумі 383,97 грн. 
Згідно зі ст. 549 ЦК України пеня є неустойкою, що обчислюється у відсотках від суми простроченого грошового зобов`язання за кожен день прострочення. 
Водночас правовідносини щодо оплати послуг з централізованого водопостачання належать до сфери житлово-комунальних послуг і регулюються спеціальним Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який встановлює граничний розмір пені - не більше 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення та не більше 100 % загального боргу. 
Отже, попри положення договору про 0,1 % пені, підлягає застосуванню саме спеціальна норма закону, у зв`язку з чим розмір пені у цій справі має становити 38,40 грн. Помилкове визначення її розміру призвело також до безпідставного покладення на Радушненське ЖКП завищених судових витрат у сумі 5 430,12 грн, розрахованих пропорційно до розміру задоволених вимог.
Згідно до протоколу автоматизованогорозподілу судової справи між суддями від 27.11.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/5262/25. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/5262/25.
03.12.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2025 апеляційну скаргу Радушненського житлово-комунального підприємства на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025 у справі № 904/5262/25 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити, надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків. Роз`яснено скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п.2 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
12.12.2025 від скаржника до ЦАГС надійшло клопотання про долучення доказів, зокрема, платіжної інструкції № 503 від 05.12.2025 про сплату судового збору у розмірі 3633,60 грн.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Радушненського житлово-комунального підприємства на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025 у справі № 904/5262/25. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 15.04.2026 о 11 год. 20 хв.
24.12.2025 від Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про те, що позовні вимоги про стягнення з Радушненського ЖКП 452 088,00 грн заборгованості за послуги централізованого водопостачання підтверджені належними та допустимими доказами, які повністю досліджені судом першої інстанції у справі №904/5262/25, а тому підстав для скасування рішення немає. 
На думку позивача, доводи апеляційної скарги щодо зменшення пені з 383,97 грн до 38,40 грн є безпідставними, оскільки у разі порушення грошового зобов`язання боржник зобов`язаний сплатити неустойку, передбачену договором або законом. 
Між сторонами укладено договір №450 від 08.05.2020, яким передбачено пеню у розмірі 0,1 % від суми боргу за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. У зв`язку з простроченням оплати рахунку з 16.09.2025 позивач правомірно нарахував пеню у сумі 383,97 грн, розрахунок якої перевірено судом і визнано правильним. 
Позивач наголошує, що рішення суду ухвалене з дотриманням принципів справедливості, добросовісності та свободи договору, на підставі всебічно досліджених доказів і з належною оцінкою матеріалів справи, тому є законним і обґрунтованим.
Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду від 12.11.2025 у справі № 904/5262/25 – залишити без змін.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2026 (у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кощеєва І.М.) у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Андрейчук Л.В.
15.04.2026 секретарем судового засідання Солодовою І.М. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником Позивача. В процесі підготовки до проведення фіксації у режимі відеоконференції встановлено працездатність комплексу технічних засобів відеозапису та зауважень щодо його роботи не було. Однак, обліковий запис представника позивача – адвоката Вдовенко М.В. був неактивним та представник на зв`язок не вийшов. За таких обставин неможливо провести судове засідання в режимі відеоконференції з представником позивача, про що складено відповідний акт.
15.04.2026 скаржник/відповідач наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.
Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника скаржника.
У судовому засіданні 15.04.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення, нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.05.2020 між Позивачем (Виконавцем) та Відповідачем (Споживачем) укладено Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення №450 (далі – договір).
Згідно п. 1.1 Договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого водопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.
Відповідно до п. 1.3 Договору договірний обсяг централізованого водопостачання та водовідведення може бути змінений за письмовою заявкою споживача. Заявка повинна бути надіслана на адресу виконавця та отримана останнім не пізніше, ніж за один місяць до початку кварталу. У випадку, якщо виконавець має технічну можливість виконати таку заявку, зміна оформляється додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.
Тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення на день підписання договору затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №283 від 04.02.2020 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення КП "Кривбасводоканал" тарифи становлять з 05.02.2020: на централізоване водопостачання - 5,03грн за 1куб.м (без ПДВ) (п. 2.1 Договору).
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що у випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачем по новим тарифам без зміни інших умов договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набуття чинності відповідної постанови компетентного органу, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за надані послуги по новим тарифам без додаткового узгодження.
Пунктом 3.1 Договору встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Застосовується щомісячна оплата послуг. За згодою сторін можливе застосування авансової форми розрахунків: авансовий платіж вноситься споживачем згідно виставленого виконавцем рахунку по мірі фінансування.
Оплата виставлених виконавцем рахунків здійснюється споживачем протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його (рахунку) пред`явлення (пункт 3.2 Договору в редакції протоколу розбіжностей).
Відповідно до пункту 3.4 Договору визначення обсягу спожитих послуг з централізованого водопостачання здійснюється на підставі даних засобів обліку води, встановлених споживачем у відповідності до виданих виконавцем технічних умов, що є невід`ємною частиною договору, та оформлюється актом приймання-передавання послуг. За умови погодження з виконавцем можливе встановлення декількох засобів обліку в точка розбору послуг з централізованого водопостачання.
Цей договір набирає чинності з 01.03.2020 і діє в частині надання послуг з водопостачання до 31.12.2020, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості (пункт 9.1 договору).
Додатковими угодами №1 від 25.03.2021, №2 від 23.12.2021, №3 від 30.12.2022, №4 від 29.12.2023 та №5 від 31.12.2024 до договору №450 від 08.05.2020 строк дії договору продовжено до 31.12.2021, 31.12.2022 , 31.12.2023, 31.12.2024 та 31.12.2025 відповідно.
24.02.2021 року здійснено державну повірку засобу обліку «POWOGAZ» зав. №057035, про що видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №269422 від 24 лютого 2021р. КП «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» встановив охороні пломби та деталі опломбування приладу обліку «POWOGAZ» зав. №057035 згідно акту №396 від 16.03.2021р.
На виконання умов Договору, протягом серпня 2025 року Відповідачу були надані послуги з централізованого водопостачання на загальну суму 452 088,00 грн., що підтверджується розрахунком-актом від 28.08.2025 року, який підписано Відповідачем без заперечень (а.с. 28).
Для здійснення оплати наданих послуг, Позивачем виставлено рахунок №35991/01/397н від 28.08.2025 (а.с 27), який отримано Відповідачем 08.09.2025 року (а.с. 17, 18). 
Відповідач за надані послуги не розрахувався, у зв`язку з чим, в останнього виникла заборгованість перед Позивачем в розмірі 452 088,00 грн., що і стало причиною спору.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Задовольняючи позовові вимоги суд першої інстанції виснував, що укладений між сторонами правочин є договором про надання послуг, який є обов`язковим до виконання, а зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Невиконання відповідачем обов`язку з оплати свідчить про прострочення виконання грошового зобов`язання та є підставою для застосування передбачених договором і законом правових наслідків, зокрема стягнення неустойки. Договором встановлено пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, тому позивач нарахував пеню за один день прострочення - 16.09.2025 у сумі 383,97 грн. Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення 3 % річних у сумі 37,16 грн за той самий період. Суд перевірив розрахунки та визнав їх арифметично правильними.
З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог і задовольнив їх у повному обсязі, стягнувши з відповідача 452 509,13 грн, з яких 452 088,00 грн - основний борг, 383,97 грн - пеня та 37,16 грн - три проценти річних.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, оскаржуваному судовому рішенню та доводам апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.
Зважаючи на те, що Радушненське житлово-комунальне підприємство оскаржує рішення місцевого господарського суду виключно у частині задоволення позовних вимог про стягнення пені у розмірі 383,97 грн, колегія суддів здійснює апеляційний перегляд судового рішення лише у межах зазначених вимог.
Так, скаржник в апеляційній скарзі просить стягнути з Радушненського житлово-комунального підприємства на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» пеню у сумі 38,40грн.
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. 
Відповідно до статті 26 Закону «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 % суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100% загальної суми боргу.
Матеріалами справи встановлено, що між комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» та РАДУШНЕНСЬКИМ ЖИТЛОВО-КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ укладено у письмовій формі Договір № 450 від 08.05.2020 року про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (далі за текстом – Договір). Договір підписаний із застереженням за умови погодження протоколу розбіжностей. (а.с. 22-26)
У відповідності до умов укладеного Договору, за несвоєчасну оплату виставленого Виробником рахунку у термін, визначений п.3.2. Договору, у відповідності до п.6.3 Договору Споживач сплачує пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня.
У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 383,97 грн за період прострочення за один день: з 16.09.2025, так як кінцева дата оплати виставленого рахунку 15.09.2025, а розрахунок пені виконаний Позивачем станом на 16.09.2025 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів, перевіривши розрахунок позивача та не виявивши помилок, погоджується з висновком суду першої інстанції, що розмір пені, який підлягає стягненню становить 383,97 грн.
Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування судом обставин справи, що мають істотне значення для її вирішення, а також про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права під час ухвалення оскаржуваного судового рішення не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення, в оскаржуваній частині, підлягає залишенню без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 264, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Радушненського житлово-комунального підприємства на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025 у справі № 904/5262/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2025 у справі № 904/5262/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повна постанова складена 22.04.2026.

Головуючий суддя О.В. Чус
Суддя М.О. Дармін
Суддя Л.В. Андрейчук