Справа № 930/2449/25   
Провадження № 3/930/34/26 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.04.2026 року  Суддя Немирівського районного суду
Вінницької області Алєксєєнко В.М.
розглянувши матеріали, які надійшли з Відділу поліції №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
Стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 466909 від 27.09.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у якому зазначено, що 27.09.2025 року близько 19:30 год. у с. Велика Бушинка на автодорозі Р-08 (1 км) водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volvo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння шкіряного покриву обличчя, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, та запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Адмінпритягуваний ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кіцула В.І. в судове засідання не з`явилися.
Однак попередньо, 17.11.2025 року, ОСОБА_1 до суду було подано письмові пояснення, у яких він зазначив, що своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнає, оскільки належних та допустимих доказів його керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у матеріалах справи немає. Зазначив, що не відмовлявся категорично від проходження огляду на стан сп`яніння ні на місці події, ні в закладі охорони здоров`я, а також що оформлення матеріалів відносно нього здійснено з порушеннями. Крім того, пояснив, що з початку збройної агресії російської федерації проти України до кінця 2024 року проходив службу у лавах Збройних Сил України. У 2024 році під час виконання бойового завдання отримав поранення. З метою зменшення наслідків отриманої травми лікарями йому було призначено ряд лікарських препаратів, серед яких є сильнодіючі (фаніган, вінпоцетин, омепразол), які він вживає постійно у зв`язку з наявністю регулярних головних болів. Після звільнення зі служби інколи підробляє водієм на великовантажних перевезеннях. За його словами, 27.09.2025 року він разом із напарником рухалися вантажним автомобілем марки «Volvo» у вечірній час автодорогою Брацлав–Немирів у напрямку м. Немирів. При цьому за кермом перебував його напарник, тоді як ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні. Автомобіль було зупинено працівниками поліції, після чого, зі слів ОСОБА_1 , його безпідставно визнано водієм. Під час спілкування з працівниками поліції він повідомив, що саме він керував транспортним засобом, оскільки у його напарника були проблеми з документами щодо відстрочки від мобілізації. Також зазначив, що прийом лікарських засобів та його фізичний стан могли вплинути на сприйняття працівниками поліції, які помилково дійшли висновку про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. Йому було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», однак відповідних документів на вказаний прилад надано не було, у зв`язку з чим він відмовився від проходження такого огляду. Наголосив, що алкогольних напоїв не вживає взагалі та 27.09.2025 року також не вживав.
У подальшому судові засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника — адвоката, поданими з наданням підтверджуючих документів. З урахуванням наданих належних доказів суд визнавав причини неявки поважними та відкладав розгляд справи.
31.03.2026 року через канцелярію суду захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 — адвокатом Кіцулою В.І. було подано клопотання про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що після аналізу письмових матеріалів справи, вивчення відеозапису подій із нагрудної камери поліцейського та пояснень ОСОБА_1 , захисник дійшов висновку про необхідність закриття справи відповідно до вимог ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Так, під час ознайомлення з матеріалами справи захиснику було надано копію відеозапису подій із нагрудної камери поліцейського, що міститься у справі на CD-диску. Однак на персональному комп`ютері захисника, із застосуванням різних програм для відтворення відеофайлів, не вдалося відкрити та переглянути зазначений файл. За таких обставин можна припустити, що відеозапис або взагалі не здійснювався, або був здійснений неналежним чином, або ж скопійований на CD-диск із порушенням відповідних технічних вимог. Таким чином, враховуючи фактичну відсутність можливості перегляду судом відеозапису події, що міститься на CD-диску, долученому до матеріалів справи, єдиним доказом вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення від 27 вересня 2025 року. Водночас існує усталена судова практика щодо оцінки сукупності та достовірності доказів, відповідно до якої протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може вважатися належним доказом у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою не є самостійним і беззаперечним доказом. Обставини, викладені у протоколі, підлягають перевірці іншими доказами, які підтверджують вину особи та не викликають сумнівів у суду. Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Таким чином, у цій справі підлягає доведенню факт того, що саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження огляду відповідно до встановленої процедури. Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається дотримання працівниками поліції вимог законодавства під час проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема вимог ст. 266 КУпАП та відповідних підзаконних актів. Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд, проведений із порушенням вимог закону, є недійсним. Таким чином, порушення процедури огляду є підставою для визнання недійсними як результатів такого огляду, так і складеного на його підставі протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є обов`язковою вимогою ч. 1 ст. 266 КУпАП. Наведені порушення норм чинного законодавства свідчать про недотримання працівниками поліції встановленої процедури та унеможливлюють встановлення вини особи поза розумним сумнівом. За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Взявши до уваги пояснення адмінпритягуваного ОСОБА_1 та клопотання його захисника адвоката Кіцули В.І., дослідивши та вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суддя приходить до наступного висновку.
За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи та вирішення її у точній відповідності із законом.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, а також за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Обов`язок доказування вини особи покладається на орган (посадову особу), який склав протокол про адміністративне правопорушення, та не може бути перекладений на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 466909 від 27.09.2025 вбачається, що ОСОБА_1 нібито керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду.
Разом з тим, суд наголошує, що відповідно до ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним та беззаперечним доказом вини особи, а лише фіксує обставини, викладені уповноваженою особою, і підлягає обов`язковій перевірці іншими належними та допустимими доказами.
Крім того, суд звертає увагу на недоліки оформлення самого протоколу. Зокрема, дата складання протоколу серії ЕПР № 466909 від 27.09.2025 зазначена від руки, тоді як інші відомості виконані друкованим способом. Така невідповідність у способі внесення обов`язкових реквізитів ставить під сумнів достовірність зазначених у ньому відомостей та не дає можливості покласти його в основу обвинувачення без підтвердження іншими належними доказами.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі є фактичні дані, які повинні бути належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність — достатньою для висновку про винуватість особи.
Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу.
Судом встановлено, що до матеріалів справи долучено відеозапис із нагрудної камери поліцейського, який міститься на CD-диску, однак зазначений файл не відтворюється. Неможливість відтворення такого відеозапису фактично прирівнюється до його відсутності як доказу, що унеможливлює перевірку обставин, викладених у протоколі, та дотримання працівниками поліції вимог закону.
Інших доказів, які б об`єктивно підтверджували факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 або факт його відмови від проходження огляду у встановленому законом порядку, матеріали справи не містять.
З матеріалів справи також не вбачається дотримання працівниками поліції встановленого порядку проведення огляду, зокрема відсутні належні підтвердження того, що особі було запропоновано пройти огляд із дотриманням вимог законодавства.
Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи, проведений із порушенням вимог закону, є недійсним, що виключає можливість використання його результатів як доказу.
Крім того, у матеріалах справи відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що є істотним порушенням вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП та свідчить про недотримання встановленої процедури притягнення до адміністративної відповідальності.
Суд також бере до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , у яких він заперечує факт керування транспортним засобом та відмову від проходження огляду, а також вказує на можливість помилкового сприйняття працівниками поліції його стану у зв`язку з прийомом лікарських препаратів.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом у даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою протокол не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 255, 266, 280, 283, 284, 289 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена правопорушником протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд. 

Суддя:          В.М. Алєксєєнко