ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 м. Дніпро Справа № 908/3483/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач) Верхогляд Т.А. Іванова О.Г.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.12.2025 у справі № 908/3483/25 (суддя Мірошниченко М.В.) про повернення позовної заяви
за позовом Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, м. Запоріжжя
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія-Мірік-ТВ», м. Запоріжжя
про стягнення 167 200,00 грн, -
ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і ухвали суду першої інстанції.

До Господарського суду Запорізької області звернулось Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія-Мірік-ТВ» про стягнення заборгованості за договором № 499 від 05.07.2018 про надання послуг із забезпечення доступу до телекомунікаційного обладнання у багатоквартирних будинках за період із липня 2018 року по 01.10.2025 у розмірі 167 200,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.12.2025 позовну заяву Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради повернуто без розгляду.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції до Центрального апеляційного господарського суду (далі – ЦАГС) з апеляційною скаргою звернулося Комунальне підприємство «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.12.2025 та направити справу для продовження розгляду.
В апеляційній скарзі КП «Запоріжремсервіс» зазначає, що позов про стягнення з ТОВ «Телерадіокомпанія-Мірік-ТВ» 167 200,00 грн заборгованості подано з дотриманням вимог статей 162, 164, 172 ГПК України, а всі наявні докази були подані разом із позовом та додатково – на виконання ухвали про залишення позову без руху. 
На думку апелянта, суд безпідставно поклав на позивача обов`язок доводити обставини, які стосуються здійснення оплат відповідачем, що суперечить принципу змагальності та ст. 74 ГПК України, оскільки питання повноти доказів і заперечень має вирішуватися після відкриття провадження у справі, а не на стадії прийняття позову. 
Скаржник вважає, що розбіжності у розрахунках не є підставою для повернення позову, а висновки суду про неусунення недоліків є формальними та необґрунтованими. 
Крім того, заявник наголошує, що повернення позову обмежує його право на доступ до правосуддя, гарантоване Конституцією України, Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та міжнародними стандартами, зокрема Бангалорськими принципами поведінки суддів, і ставить під загрозу належне функціонування підприємства, яке є критично важливим для забезпечення життєдіяльності м. Запоріжжя в умовах воєнного стану. 
У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд скасувати ухвалу як незаконну та таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія-Мірік-ТВ» своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалося.

4. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Ухвалою від 26.11.2025 у справі № 908/3483/25 позовну заяву залишено без руху з огляду на невідповідність вимогам пп. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України. 
Суд встановив, що до позову додано розрахунок заборгованості, відповідно до якого нарахування за період з липня 2018 року по жовтень 2025 року становлять 844 800,00 грн, враховано оплати на суму 677 600,00 грн, а заборгованість станом на 01.11.2025 складає 167 200,00 грн. 
Водночас докази здійснення оплат на суму 677 600,00 грн, а також копії актів та рахунків, на які міститься посилання у розрахунку, до позову не додані, причин неможливості їх подання позивачем не зазначено. Розрахунок визначав заборгованість загально, без помісячної деталізації та без зазначення конкретних неоплачених актів і рахунків. 
Крім того, доданий опис вкладення не містив переліку направлених відповідачу документів, що не підтверджувало належного надсилання всіх додатків. 
Позивачу надано десятиденний строк для усунення недоліків з дня вручення ухвали, яку доставлено до електронного кабінету 26.11.2025 о 15:35, отже строк для усунення недоліків спливав 08.12.2025.
05.12.2025 позивач подав заяву про усунення недоліків вих. без номера (вх. № 24606/08-08/25) з уточненою позовною заявою та додатковими доказами. 
Суд встановив, що наданий новий розрахунок містить інші показники: нарахування за період з липня 2018 року по серпень 2025 року в сумі 827 200,00 грн, враховані оплати на суму 668 800,00 грн та визначену заборгованість станом на 01.09.2025 у сумі 158 400,00 грн, що не відповідає періоду та сумі заявлених позовних вимог (167 200,00 грн станом на 01.11.2025). 
Позивач надав акти та рахунки лише за період з липня 2018 року по липень 2023 року, тоді як розрахунки здійснені по 2025 рік. Акти та рахунки за 2024-2025 роки відсутні. 
Докази оплат подані на суму 456 504,70 грн, що не відповідає сумам оплат, врахованим у розрахунках (677 600,00 грн та 668 800,00 грн відповідно). Докази оплат за 2018-2019 роки не подані, причин їх неподання не зазначено. Також у заяві містилося посилання на акт звіряння за договором № 930 від 29.11.2028, який фактично не додано, при тому що позов заявлено за договором № 499 від 05.07.2018.
Дійшовши висновку, що недоліки позовної заяви не усунуті, а надані матеріали не дають можливості перевірити обґрунтованість розрахунків, суд на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України ухвалою повернув позовну заяву без розгляду, зазначивши, що вона вважається неподаною. 
Суд роз`яснив, що відповідно до ч. 8 ст. 174 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню після усунення недоліків. 
Роз`яснено позивачу, що судовий збір у сумі 3 028,00 грн сплачений платіжною інструкцією № 24322 від 19.11.2025 та зарахований до Державного бюджету України; він може повернути за окремим клопотанням на підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

5. Оцінка апеляційним господарським судом висновків суду першої інстанції.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з того, що під час вирішення питання про прийняття позовної заяви та наслідки неусунення її недоліків суд першої інстанції зобов`язаний діяти з дотриманням принципів верховенства права, змагальності сторін та забезпечення доступу до правосуддя, уникаючи надмірного формалізму.
Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а також на захист інтересу, що не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Як убачається з матеріалів справи, Господарський суд Запорізької області ухвалою від 26.11.2025 залишив позовну заяву без руху, а в подальшому повернув її без розгляду ухвалою від 11.12.2025, пославшись при цьому на неповне усунення позивачем її недоліків, зокрема на відсутність усіх доказів в підтвердження здійснених відповідачем оплат, актів і рахунків, а також на розбіжності у поданих розрахунках заборгованості, яка є предметом спору у даній справі.
Разом з тим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги КП «Запоріжремсервіс» про те, що висновки суду першої інстанції є помилковими.
По-перше, вимоги суду щодо надання позивачем доказів здійснення відповідачем оплат у повному обсязі фактично покладають на позивача обов`язок доведення обставин, які можуть бути предметом заперечень відповідача, що суперечить ст. 74 ГПК України та принципу змагальності сторін. 
Питання повноти підтвердження часткових оплат, їх правової природи та відповідності розрахунку позовним вимогам підлягають дослідженню під час розгляду справи по суті після відкриття провадження, а не на стадії вирішення питання про прийнятність позову.
По-друге, розбіжності у деталізації розрахунку або неповне подання доказів не свідчать автоматично про невідповідність позовної заяви вимогам статей 162, 164 ГПК України, якщо із її змісту вбачається предмет, підстава та розмір позовних вимог. 
Питання підтвердження оплат, наявності чи відсутності заборгованості, а також правильності розрахунку підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті з дотриманням принципу змагальності сторін.
Суд першої інстанції фактично здійснив оцінку недостатності доказів для підтвердження заявленої суми, що виходить за межі стадії залишення позову без руху.
Колегія суддів також враховує, що позивач у встановлений строк подав заяву про усунення недоліків разом із додатковими документами, надав уточнений розрахунок та докази направлення матеріалів відповідачу. 
Наявність певних розбіжностей у поданих документах або неповнота доказів не може розцінюватися як повне невиконання вимог ухвали про залишення позову без руху у розумінні ч. 4 ст. 174 ГПК України.
За таких обставин апеляційний господарський суд доходить висновку, що суд першої інстанції безпідставно застосував наслідки, передбачені ч. 4 ст. 174 ГПК України, а ухвала про повернення позовної заяви перешкоджає подальшому провадженню у справі та підлягає скасуванню.
Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду, а висновки суду першої інстанції – такими, що не відповідають обставинам справи та нормам процесуального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що повернення позовної заяви було передчасним та необґрунтованим, а ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та необґрунтовано обмежує право особи на доступ до правосуддя.

6. Висновки апеляційного господарського суду

Згідно зі ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
З урахуванням встановлених обставин справи, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права.
Суд першої інстанції, формально дотримавшись процедури, передбаченої статтею 174 ГПК України, фактично вийшов за межі повноважень стадії відкриття провадження, здійснивши оцінку достатності доказів та правильності розрахунку заборгованості по суті спору, що призвело до безпідставного обмеження права позивача на доступ до правосуддя.
У зв`язку з вищевказаним оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа – направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 255, 269, 271, 275, 280-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради – задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.12.2025 у справі № 908/3483/25 – скасувати.
Матеріали оскарження ухвали направити до Господарського суду Запорізької області для вирішення питання про прийняття позову до провадження.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Т.А. Верхогляд 

О.Г. Іванов