Єдиний унікальний номер № 333/11465/25
Провадження № 3/333/281/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя Ходько В.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП  НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),-

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складені протоколи про адміністративні правопорушення про те, що він 25 листопада 2025 року о 23 годині 23 хвилин, в м. Запоріжжі, по вул. Автозаводська, біля буд. 11, керував транспортним засобом Nissan leaf, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що підтверджується висновком лікаря № 8541 від 26.11.2025. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, ОСОБА_1 08 лютого 2026 року о 21 годині 25 хвилин, в м. Запоріжжі, по вул. Володимира Українця, біля буд. 13-Б, керував транспортним засобом Nissan leaf, державний номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, у медичному закладі у лікаря нарколога відмовився, що підтверджується висновком лікаря № 366 від 09.02.2026. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху, про повторність попереджений. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі захисника, в якій також просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Рой Вікторія Вікторівна просила закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи це тим, що працівники поліції зупинили автомобіль, не роз`яснили водієві права та обов`язки, перевірили документи, провели первинний огляд водія, при якому, направивши луч світла від ліхтаря в очі, виявили повну відсутність зіниць у водія, що послужило причиною для його подальшого направлення на медичний огляд до лікаря нарколога. При цьому, ОСОБА_1 пояснив поліцейським, що провів багато часу за кермом, нічого не вживав та погодився проїхати до медичного закладу, одразу зазначивши, що не хоче до туалету, провівши у медичному закладу дві години, не зміг фізіологічно здати аналіз сечі та не відмовлявся від огляду, пропонував здати інший будь-який аналіз, оскільки не хоче до туалету, однак лікарем та поліцейським дана пропозиція було проігнорована. На думку захисника, дія працівника поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки, на підбурювання його до вчинення адміністративного правопорушення, та у подальшому складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення, що засвідчує штучність створеної ситуації.
Суддею встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно положень статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вивчивши всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані і досліджені докази, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає увідмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Вина ОСОБА_1  підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 523791 від 26.11.2025 та серії ЕПР1 № 586527 від 09.02.2026; довідкою органу поліції про відсутність повторності порушення за ст. 130 КУпАП та наявності посвідчення водія НОМЕР_3 від 09.04.2009; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.11.2025, в якому зазначені виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.02.2026, в якому зазначені виявлені ознаки сп`яніння: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці; висновком № 8541 від 26.11.2025 КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради, яким підтверджується відмова ОСОБА_1  від повного медичного огляду; висновком № 366 від 09.02.2026 КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради, в якому зазначено, що ОСОБА_1 не пройшов повний медичний огляд, у зв`язку з ненаданням біоматеріалу (сечі) за наданий час (2 год.); рапортом інспектора взводу 1 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Сергія Яцківа від 26.11.2025 та 08.02.2026; відеозаписами з DVD-диску доданих до матеріалів справи. 
Крім того, на виконання запиту суду, надійшов лист директора КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги та соціального значущих хвороб" Запорізької обласної ради Федіра Паталаха № 363-н від 27.01.2026, в якому зазначено, що в акті медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26.11.2025 № 8541 відображені клінічні ознаки сп`яніння. ОСОБА_1 протягом 2 годин не надав сечу для проведення дослідження, що унеможливило провести медичний огляд у повному обсязі, у зв`язку з чим було винесено висновок про відмову від повного медичного огляду. Також 26.11.2025 о 18:15 год. ОСОБА_1 звернувся до КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги та соціального значущих хвороб" ЗОР для проведення йому медичного огляду з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за його особистим зверненням. Під час огляду клінічних ознак сп`яніння та вмісту алкоголю у видихуваному повітрі не виявлено. Сечу для проведення лабораторних досліджень на вміст наркотичних речовин він також не надав, у зв`язку з чим черговим лікарем за результатами огляду було винесено висновок про відмову від повного медичного огляду (а.с.32-33). На підтвердження надали: сторінки журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26.11.2025 (а.с.34-35); акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26.11.2025 № 8541 (а.с.36); заяву ОСОБА_1 щодо проведення медичного огляду від 26.11.2025 (а.с.37); акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26.11.2025 № 8563 (а.с.38).
Суд критично оцінює доводи захисника про те, що ОСОБА_1  не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а лише не зміг надати зразок сечі з об`єктивних причин, вважаючи їх такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності.
Як вбачається з матеріалів справи, працівники поліції діяли відповідно до вимог законодавства: у водія були наявні ознаки сп`яніння, йому було роз`яснено права та обов`язки, а також запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому порядку. Водночас під час проведення медичного огляду ОСОБА_1  протягом тривалого часу (близько двох годин) не надав біологічний зразок для лабораторного дослідження, що унеможливило проведення огляду у повному обсязі, у зв`язку з чим лікарем обґрунтовано зроблено висновок про відмову від його проходження.
Зазначені обставини підтверджуються сукупністю належних і допустимих доказів, зокрема актом медичного огляду та листом медичного закладу, відповідно до яких у особи були виявлені клінічні ознаки сп`яніння, однак огляд не завершено саме через ненадання біологічного зразка.
Більше того, навіть під час повторного звернення до медичного закладу з власної ініціативи ОСОБА_1  не забезпечив проведення повного медичного огляду, оскільки знову не надав необхідний біологічний зразок, у зв`язку з чим лікарем повторно зроблено висновок про відмову від його проходження.
Окрім цього, судом встановлено, що відносно ОСОБА_1  було складено ще один протокол про адміністративне правопорушення за аналогічних обставин, під час якого його поведінка була аналогічною та полягала у фактичному невиконанні вимоги про проходження повного медичного огляду.
Системність такої поведінки свідчить не про наявність об`єктивних перешкод для проходження огляду, а про свідоме ухилення від його проходження, що є формою зловживання процесуальними правами та спрямоване на уникнення встановлення стану сп`яніння у передбаченому законом порядку.
Сам по собі факт неможливості надати окремий біологічний зразок не звільняє особу від обов`язку пройти огляд у повному обсязі та не може розцінюватися як належне виконання законної вимоги працівників поліції.
Таким чином, поведінка ОСОБА_1 , яка полягала у неодноразовому невиконанні вимоги щодо проходження повного медичного огляду, незалежно від формального заперечення факту відмови, за своїм змістом свідчить про відмову від проходження такого огляду.
У зв`язку з викладеним, доводи захисника суд відхиляє як безпідставні, необґрунтовані та такі, що повністю спростовуються дослідженими судом доказами.
Також, враховуючи, що ОСОБА_1 не демонстрував жодної з ознак неможливості за тяжким станом здати зразок біологічного середовища у вигляді сечі, його дії були вірно розцінені як відмова від проходження медичного огляду.
При цьому, ОСОБА_1 чи його захисник не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного огляду, однак останні таким правом не скористалися. 
Щодо тверджень про те, що лікарем не було взято у ОСОБА_1 іншого біологічного середовища, суд зазначає, що, відповідно до пункту 12, пункту 13 Розділу 3 Інструкції № 1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Тобто, зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що дослідження біологічного середовища крові можливо, якщо у особи неможливо взяти інші біологічні зразки в силу певних обставин, а саме коли водій знаходиться без свідомості чи перебуває у важкому стані і у нього неможливо відібрати біологічне середовище (сечу) та ін.
Наявність в Інструкції норми, яка містить перелік видів біологічного середовища, які, окрім сечі, можуть бути відібрані, жодним чином не означає, що це є альтернатива для особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння, обирати вид біологічного середовища, яке йому зручно здавати.
Вказана альтернатива встановлена для тих випадків, коли відсутня реальна об`єктивна можливість здати якийсь із зазначених видів біологічного середовища.
У будь якому разі, огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лікарем медичного закладу, у який доставлений водій транспортного засобу, та лише він може визначити підставу відбору того чи іншого біологічного середовища.
На думку суду, лікарем дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735.
З урахуванням вказаних вище обставин, суд вважає, що у ОСОБА_1 не було підстав в умовах медичного закладу не здати біологічний зразок у виді сечі для проведення відповідного огляду на факт вживання наркотичних речовин, виходячи з фізіологічних властивостей людського організму і для цього йому було надано достатньо часу.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України без врахування характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. У зв`язку з чим суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_2  адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.
Враховуючи, що до суду надійшли матеріали складені відносно однієї особи за вчинення кількох адміністративних правопорушень, які розглядаються однією посадовою особою, то вони мають бути об`єднані в одне провадження для їх спільного розгляду.
В зв`язку з чим суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Крім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП, п.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.40-1, ч.1 ст. 130, ст.ст.283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи про адміністративні правопорушення № 333/11465/25 (провадження 3/333/281/26) та № 333/1863/26 (провадження 3/333/935/26), відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, присвоївши об`єднаній справі єдиний номер № 333/11465/25 (провадження 3/333/281/26).
Визнати ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., стягнувши суму на рахунок UA708999980313000149000008001, населений пункт Запорізька область/м.Запоріжжя, отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 21081300, найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно ст.ст.307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Стягнути із ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп., стягнувши суму на рахунок UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції – Комунарський районний суд міста Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги та може бути звернута до виконання протягом трьох місяців.

Суддя          В.М. Ходько