ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2026 року	справа № 380/19969/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "1001 ДРІБНИЦЯ" до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "1001 ДРІБНИЦЯ" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуації у Львівській області про накладення штрафу від 23.09.2025 № 18, якою до позивача застосовано адміністративно-господарську санкцію у вигляді штрафу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскільки відповідач прийняв рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 136 яким вимагав усунення формальної невідповідності, чим фактично визнав формальність описаних порушень, чим виконав вимоги ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Вказав на те, що безпечність продукції підтверджена не тільки документально, але і проведеною перевіркою відповідачем, який не зазначив жодної фактичної небезпеки товару, а підставою для винесення оскарженої постанови є вимоги до маркування товару. 
Зазначив, що згідно статті 28 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних), затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб`єкта господарювання вилучити таку позицію з обігу, відкликати її та/або знищити або привезти її в інший спосіб до стану, що виключає її використання чи забороняє надання такої продукції на ринку.
Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 137 відповідач ввів тимчасову заборону надання продукції на ринку. Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 138 відповідач поставив вимогу про приведення продукції у відповідність до встановлених вимог.
Отже, рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 137 та № 138 відповідач фактично виконав вимоги ст. 28 Закону України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Враховуючи правову конструкцію пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», як підставу відповідальності застосовану відповідачем, дана норма передбачає відповідальність у вигляді від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак крім випадків, передбачених статтею 28 та 29 Закону України частиною третьою статті «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Оскільки, відповідач прийняв рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів правових підстав для притягнення до відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відсутні.
Ухвалою від 13.10.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти позову заперечив.
Вказав, що ним було проведено перевірку характеристик продукції. Під час проведення перевірки виявлено порушення вимог законодавства, детальний опис яких відображений в акті перевірки характеристик продукції від 23.09.2025 № 35. Встановлено порушення позивачем Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2023 № 154 (далі - Технічний регламент) за що передбачена відповідальність згідно з п. 2 ч. 2 ст. 44 ЗУ “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”. Зазначає, що під час перевірки Відповідачем було досліджено документацію аерозольних розпилювачів, а саме антипригарного спрею для зварювання ТМ “Selsil” у тому числі: митну декларацію № 24UA209140017015U8 (далі - Декларація). 
Як слідує із Декларації саме Позивач є особою, що ввела продукцію в обіг, оскільки імпортував дану продукцію з Туреччини. 
Вважає, що на Позивача правомірно винесено постанову про накладення штрафу від 23.09.2025 № 18. 
Також вказав, що на підставі проведеної перевірки характеристик продукції аерозольних розпилювачів, а саме антипригарного спрею для зварювання ТМ “Selsil”, Відповідачем було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 136 (далі - Рішення № 136), яким було застосовано захід усунення формальної невідповідності, лише за одне порушення вимог законодавства, яке зазначене під № 1 в описі порушень акта перевірки характеристик продукції від 23.09.2025 № 35 - п. 3 та п.п. б) п. 5 Технічного регламенту. Рішення № 136 не було підставою для винесення постанови про накладення штрафу від 23.09.2025 № 18.
Відповідачем також було прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 137 (далі - Рішення № 137), якою було застосовано захід тимчасова заборона надання продукції на ринку та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 138 (далі - Рішення № 138), якою було застосовано захід приведення продукції у відповідність до встановлених вимог. 
Звернув увагу, що формальна невідповідність прямо визначена як така у Законі України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” та Технічному регламенті, потребує усунення, але не вимагає негайного вилучення продукції, має здебільшого процедурний характер, оскільки порушення пов`язані саме з адміністративною або технічною процедурою, а не з самими характеристиками якості та безпечності продукції. 
Проте, виявлені в ході перевірки порушення, які відображені під № 2-5 в акті перевірки характеристик продукції від 23.09.2025 № 35 не підпадають під “формальну невідповідність”.
Враховуючи той факт, що на Позивача винесено постанову про накладення штрафу від 23.09.2025 № 18 не за формальні невідповідності, то порушень законодавства зі сторони Відповідача не відбулося. Просив відмовити у задоволенні позову.
Суд всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.
Відповідно до наказу Відповідача від 05.09.2025 № НС-335/58 08 “Про проведення позапланових перевірок характеристик продукції” та направлення на проведення перевірки від 08.09.2025 № 47 у період з 18 по 23 вересня 2025 року начальником сектора ринкового нагляду Бендиною А. М. та провідним інспектором сектору ринкового нагляду Щепанським І. І. проведено перевірку характеристик продукції аерозольних розпилювачів, а саме антипригарного спрею для зварювання ТМ “Selsil” GAZALTI KAYNAK SPREY WELDING SPRAY, 400 мл., номер партії 240001, штрих-код 8696071401833).
За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки характеристик продукції № 35 від 23.09.2025. 
За результатами проведеної перевірки відповідачем виявлено наступні порушення вимог законодавства: 
1. Здійснюється розповсюдження аерозольних розпилювачів без нанесення знаку відповідності технічному регламенту, який відповідає формі символу згідно з додатком 2 (на аерозольні розпилювачі нанесено символ, форма якого не відповідає значенню та формі символу згідно з додатком 2 до Технічного регламенту аерозольних розпилювачів. Порушення обґрунтоване посиланням на п. 3, підпункту б) пункту 5 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2023 №154. 
2. На аерозольних розпилювачах не нанесено найменування та поштову адресу суб`єкта господарювання, що вводить в обіг аерозольні розпилювачі. Порушення обґрунтоване посиланням на підпункту а) пункту 5 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2023 №154. 
3. На аерозольних розпилювачах не нанесено даних щодо маси нетто. Порушення обґрунтоване посиланням на підпункт ґ) пункт 5 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2023 №154. 
4. На аерозольних розпилювачах не нанесено написів у маркуванні державною мовою. Порушення обґрунтоване посиланням на пункт 7 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2023 №154. 
5. На аерозольних розпилювачах не нанесено елементів маркування категорії 1 або 2, а саме:
- Сигнальне слово: «Небезпека», або «Увага»; 
- Н222: «Надзвичайно займистий аерозоль», або Н223 «Легкозаймистий аерозоль»;
- Н229: «Ємність під тиском. Може вибухнути під час нагрівання»; 
- Р210: «Тримати подалі від тепла, гарячих поверхонь, іскор, відкритого полум`я та інших джерел запалювання. Не курити»;
- Р211: «Не розпилювати біля відкритого полум`я та іншого джерела запалювання»;
- Р251: «Не проколювати та не спалювати, навіть після використання»; 
- Р410 + Р412: «Захищати від сонячних променів. Не допускати нагрівання вище 50C/122F»;
- Р102: «Зберігати в місці, недоступному для дітей». 
Порушення обґрунтоване посиланням на підпункт г) пункту 5, пункту 2.2 додатка 2, таблиця 1 Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2023 №154. 
За результатам виявлених згідно акта порушень відповідачем вжито наступних рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів:
Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 136;
Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 137;
Рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 138.
А також відповідачем складено протокол №18 від 23.09.2025, на підставі якого прийнято винесено постанову про накладення штрафу від 23.09.2025 №18 та зобов`язано ТОВ « 1001 ДРІБНИЦЯ» сплатити штраф у розмірі 2000 (дві тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень (надалі по тексту Постанова №18).
Позивач вважає постанову № 18 незаконною та необґрунтованою, тому звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення суд враховує таке.
Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлює Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”. 
Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. 
Встановлені вимоги - це вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами (абз. 2 ч.1 статті 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).
З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цього Закону та встановлених вимог (п. 4, 6, 11 ч.1 статті 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції»).
Частиною 1 статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Як встановлено судом і, не заперечувалось позивачем, останнім було введено у обіг продукцію, яка не відповідає встановленим вимогам законодавства.
Відтак, підстав вважати, що відповідач неправомірно встановив факт порушення позивачем вимог Технічного регламенту аерозольних розпилювачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2023 року № 154, за що передбачена відповідальність згідно з п. 2 ч. 2 статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».
Як слідує з доказів у справі Позивач, на підставі митної декларації №24UA209140017015U8 від 14.06.2024 імпортував спрей для зварювання SELSIL 400 мл. антипригарний (товар №6) (а.с. 46).
Під час перевірки Відповідачем було досліджено документацію аерозольних розпилювачів, а саме антипригарного спрею для зварювання ТМ “Selsil” у тому числі: митну декларацію № 24UA209140017015U8 (далі — Декларація). 
Підставою для винесення оскарженої постанови № 18 став протокол № 18 від 23.09.2025 та акт перевірки характеристик продукції.
За результатами виявлених і зафіксованих в акті перевірки порушень відповідачем вжито обмежувальні (корегувальні) заходи, про що прийнято рішення №№ 136, 137, 138 від 23.09.2025.
Правовою підставою накладення штрафу відповідачем зазначено: пункт 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме введення в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам. 
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі: введення в обіг продукції, що не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на суб`єкта господарювання вже накладено штраф, - у розмірі чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Згідно ст. 28 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб`єкта господарювання вилучити таку продукцію з обігу, відкликати її та/або знищити або привести її в інший спосіб до стану , що виключає її використання, чи забороняє надання такої продукції на ринку . 
Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 136 відповідач поставив вимогу про усунення формальної невідповідності. Термін виконання 28.10.2025.
Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 137 відповідач ввів тимчасову заборону надання продукції на ринку. Термін виконання 28.10.2025.
Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 138 відповідач поставив вимогу про обмеження надання продукції на ринку до приведення продукції у відповідність в частині нанесення елементів маркування, зазначення маси нетто. Термін виконання 28.10.2025.
Отже, рішеннями про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 137 та № 138 відповідач фактично виконав вимоги ст. 28 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». 
Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб`єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо усунення формальної невідповідності таку невідповідність: 
знак відповідності технічним регламентам було нанесено з порушенням вимог, визначених у відповідному технічному регламенті; 
не було нанесено знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення передбачено відповідним технічним регламентом; 
не було складено декларацію про відповідність або декларація про відповідність (її копія чи спрощена декларація про відповідність) не супроводжує продукцію, якщо це передбачено відповідним технічним регламентом; 
декларацію про відповідність було складено з порушенням вимог; органу ринкового нагляду не надано доступу до технічної документації або вона є неповною; 
вчинено інші порушення встановлених вимог, визначені у відповідному технічному регламенті як формальна невідповідність. 
Суд погоджується з доводами позивача про те, що Рішенням про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 23.09.2025 № 136 відповідач вимагав усунення формальної невідповідності, чим фактично визнав формальність даних порушень, чим виконав вимоги ст. 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». 
Враховуючи правову конструкцію пункт 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», як підставу відповідальності застосовану відповідачем, дана норма передбачає відповідальність у вигляді від двох до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак крім випадків, передбачених статтею 28 та 29 Закону України частиною третьою статті «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». 
Відповідно до ч. 1 статті 34 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» з метою контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів органи ринкового нагляду:
1) аналізують повідомлення про виконання цих рішень, надані (надіслані) суб`єктами господарювання, яких стосувалися такі рішення;
2) проводять перевірки стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень;
3) здійснюють моніторинг результативності вжитих обмежувальних (корегувальних) заходів.
Матеріали справи не містять доказів перевірки виконання позивачем рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів.
Суд вважає, оскільки, відповідач прийняв рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, встановив строк для усунення порушень, не перевірив стан виконання цих рішень, тому правові підстави для притягнення до відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» відсутні.
Відтак, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтовані, а оскаржена постанова протиправною та такою, що слід скасувати.
Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід задовольнити.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судовий збір слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Позивач сплатив судовий збір в більшому розмірі, відповідно до платіжної інструкції № 14441 в сумі 3028, 00 грн, а позов подано в електронній формі через підсистему «Електронний суд», тому стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає 2422, 40 грн.
Керуючись статтями 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області про накладення штрафу від 23.09.2025 № 18.
3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 1001 Дрібниця» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 00 коп.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю « 1001 Дрібниця» (79060 м. Львів вул. Наукова 29; код ЄДРПОУ 19171498)
Відповідач: Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області (79060 м. Львів вул. Підвальна 6; код ЄДРПОУ 38627339)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Качур Р.П.