Справа № 563/2079/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,
за участі секретаря судового засідання М. Янка,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент"
до ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості

В засіданні приймали участь:
представник відповідача: Н. Іщук

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №2026647988 від 15.10.2019 та заявою-анкетою про надання банківських послуг №026647988_СARD від 15.10.2019 в розмірі 24 790, 18 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.10.2019 року між AT «ОТП Банк» відповідачем було укладено кредитний договір №2026647988, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на придбання товару. 
Пунктом 2 договору визначено умови укладання Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2026647988_CARD від 15.10.2019 року, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та усіх додатків до нього, невід`ємною частиною якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. На підставі Заяви Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, про що міститься підпис Позичальника. 
АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором №2026647988 від 15.10.2019 року виконав в повному обсязі, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості
24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Кредитним договором №2026647988 від 15.10.2019 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та відповідачем.
У порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконала, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на день відступлення права вимоги (у відповідності до розрахунку заборгованості) загальний розмір заборгованості становить: 
1) за кредитним договором №2026647988 від 15.10.2019 року – 18392,77 грн (11658,63 грн. заборгованість по тілу кредиту, 3,52 грн. заборгованість по відсотках, 6730,62 грн. заборгованість за комісією); 
2) за Заявою - анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2026647988_CARD від 15.10.2019 року – 6397,41 грн (4000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 2397,41 грн. заборгованість по відсотках.). 
06.10.2025 позивачем було направлено дві вимоги про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором та по карті. Дані вимоги не були отримані Відповідачем, а повернулись за закінченням терміну зберігання
Ухвалою суду від 27.01.2026 відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.
02.03.2026 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, за змістом якого, заперечує щодо задоволення позову з огляду на те, що розрахунок заборгованості є недопустимим доказом, оскільки не доводить обставин видачі кредиту, а первинних документів, які б підтверджували видачу кредиту, суду не подано. З долученої до позову виписки за період вбачається, що банк переказав на рахунок відповідача суму в розмірі 390 грн. Що ж стосується перерахування кредитних коштів в сумі 16868 грн. то докази перерахування таких коштів позивачем не долучені, як і не долучені докази перерахування цих коштів за дорученням відповідачки будь якій іншій особі. За цих обставин, факт видачі кредиту в сумі 16868 грн. є не доведеним і в силу цього позовна вимога про повернення заборгованості за тілом кредиту в сумі 11658,63 грн. є передчасною та необґрунтованою. Крім іншого, надані позивачем виписки не доводять ту обставину, за яким кредитним договором були видані кредитні кошти, коли, в якій сумі, а тим більше – на який строк та на яких умовах
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2026647988_CARD, здійсненого станом на 24.03.2023, неможливо встановити за який період та за якою відсотковою ставкою нараховувались відсотки. Крім того, нарахування відсотків за користування кредитною лінією та за прострочену заборгованість по кредитній лінії здійснювалось до 14.03.2023 року, в той час як строк дії кредиту, визначений кредитним договором, закінчився 15.10.2022 року.
Вважає, що мова кредитного договору про встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредиту є нікчемною, а тому вимоги про стягнення заборгованості за комісією є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Також зазначає, що розмір правничої допомоги у сумі 8500, 00 грн завищеним та необґрунтованим.
09.03.2023 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути заборгованість за кредитним договором №2026647988 від 15.10.2019 у розмірі 11 662, 15 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 11 658, 63 грн та заборгованості по відсотках - 3, 52 грн та заборгованість за за заявою-анкетою про надання банківських послуг №026647988_СARD від 15.10.2019 у розмірі 5 819, 60 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 4 000, 00 грн та заборгованості по відсотках - 1 819, 60 грн.
12.03.2026 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої зазначає, що матеріали даної справи містять виписки по рахунку відповідача, які є тим документом, який підтверджує факт видачі коштів клієнта так як є тим документом, який відповідає законодавству про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Відповідачем не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Враховуючи, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», тому висновки про недоведеність вимог у частині розміру заборгованості є необґрунтованими. У матеріалах справи наявні всі необхідні докази, які підтверджують факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів. Що ж стосується перерахування кредитних коштів в сумі 16868 грн. - то докази перерахування таких коштів позивачем не долучені.......» ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» додає чек про придбання товару з якого вбачається факт перерахування коштів.
Стверджує, що відповідачем було отримано кредит на придбання товару (смартфон) та вона не заперечуючи цього факту сплачувала заборгованість до графіків платежів та розрахунку вартості кредиту. Просить позов задовольнити.
31.03.2026 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких, зокрема, вважає, що чек від 15.10.2019 ТОВ «Комфі Трейд» є неналежним та недостовірним доказом. Зазначає, що виписка по особовим рахункам з 15.10.2019 по 24.03.2023 не доводить, що кошти вносились відповідачем.
02.04.2026 представником позивача подано відповідь на заперечення відповідача, згідно якої повідомляє, що факт надання та використання кредитних коштів підтверджується сукупністю взаємопов`язаних доказів, долучених позивачем до позовної заяви. Зауваження відповідача щодо окремих реквізитів документів (зокрема, найменування продавця) мають формальний характер та не спростовують факту фінансування покупки за рахунок кредиту. Крім того, відповідач здійснювала часткові платежі, що свідчить про визнання нею зобов`язання Розрахунок заборгованості здійснений на підставі даних бухгалтерського обліку та узгоджується з випискою по рахунку, що вже було зазначено позивачем у відповіді на відзив
Стверджує, що посилання відповідача на положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не спростовують обов`язку відповідача повернути отримані кредитні кошти. Позивачем уже враховано відповідні законодавчі обмеження шляхом подання заяви про зменшення позовних вимог, що свідчить про добросовісність його поведінки.
У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечила щодо задоволення позову з підстав, викладених у заявах по суті спору.
Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено таке.
15.10.2019 року між AT «ОТП Банк» відповідачем було укладено кредитний договір №2026647988, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на придбання товару. 
Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Відповідач отримав кредит на придбання товару. 
П.1.2 кредитного договору передбачено, що протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 0,01% річних. 
Згідно із П.1.3 договору, повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів
Відповідно до п.1.4. Договору Банк надає Позичальнику Кредит безготівково, шляхом перерахування Банком кредитних коштів на поточний рахунок Продавця, зменшених на утримання Банком комісійної винагороди. 
Шляхом підписання Кредитного договору (п.1.5. Договору) Позичальник гарантує та підтверджує, що: 1) Банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів фінансових послуг; 2) Позичальника перед укладанням Кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання Кредитного договору; 3) Позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; 4) з Правилами кредитування, зокрема, з положеннями щодо відповідальності Позичальника, та Тарифами Банку які є невід`ємною частиною Кредитного договору, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; примірник Правил кредитування та Тарифів Банку отримав. 5) Послуги Банку пов`язані із видачею кредиту отримав у повному обсязі. Зауважень щодо якості та обсягу послуг, у тому числі послуг, наданих Банком та оплати комісійної винагороди за видачу Кредиту відсутні. 
Вказаний договір є змішаним, якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг – кредитування та видача і обслуговування картки. 
Пунктом 2 Договору визначено умови укладання Заяви-Анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2026647988_CARD від 15.10.2019, що є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та усіх додатків до нього, невід`ємною частино якого є Тарифи Банку, Паспорт споживчого кредиту. 
На підставі Заяви Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, про що міститься підпис позичальника.
Шляхом підписання Заяви-анкети (п.2 Договору) позичальник гарантує та підтверджує, що: 1) банк надав в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; 2) позичальника перед укладанням Кредитного договору ознайомлено з інформацією, визначеною Паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання Кредиту із порівнянням різних пропозицій Банку з метою обґрунтованого рішення щодо укладання Кредитного договору. Позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах; 3) з договором, Правилами, Інформаційним листком, Тарифами Банку, що розміщені на офіційному сайті Банку, ознайомлений та згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; 4) отримав свій примірник Заяви-анкети, Інформаційний листок та іншу документацію, на розсуд Банку, яка необхідна Клієнту для користування банківськими послугами.
24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» було укладено Договір факторингу №24/03/23, який було посвідчено приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., зареєстровано в реєстрі за №265. Відповідно до умов даного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за Кредитним договором №2026647988 від 15.10.2019 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та відповідачем.
Факт надання та використання кредитних коштів стверджується кредитним договором, підписаним відповідачем (п.2 Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк»), виписками по рахунку і розрахунками, які відображають рух коштів по кожній з послуг по кожному з продуктів банку, документами, що підтверджують фінансування придбання товару (чек від 15.10.2019).
За розрахунком позивача, заборгованість відповідача складає 17 481, 75 грн, в тому числі: - за кредитним договором №2026647988 від 15.10.2019 у розмірі 11 662, 15 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 11 658, 63 грн та заборгованості по відсотках - 3, 52 грн; - за заявою-анкетою про надання банківських послуг №026647988_СARD від 15.10.2019 у розмірі 5 819, 60 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 4 000, 00 грн та заборгованості по відсотках - 1 819, 60 грн.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).
Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Судом встановлено, що 15.10.2019 року між AT «ОТП Банк» відповідачем було укладено кредитний договір №2026647988, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит на придбання товару. Пунктом 2 договору визначено умови укладання Заяви-Анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2026647988_CARD від 15.10.2019. На підставі Заяви Анкети Банк відкрив поточний (картковий) рахунок та надав електронний платіжний засіб, про що міститься підпис позичальника. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі.
Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку ,коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Суд зазначає, що враховуючи умови надання кредитних коштів, саме боржник має доступ до своїх рахунків, і вона мала можливість представити суду виписку з своїх рахунків на підтвердження відсутності надходження коштів від кредитора на виконання укладеного договору, однак доказів на спростування заявлених позовних вимог в частині укладення договору та отримання кредитних коштів, суду не надала.
Таким чином, будь-яких доказів на обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідачка, в т.ч. і щодо відсутності вини та зобов`язань, не надала, а матеріали справи їх не містять.
Підстави вважати, що між сторонами не виникло кредитних правовідносин, відсутні. Доказів того, що персональні дані відповідача були використані кредитором чи іншими особами для укладення кредитного договору від її імені нею не надані. До правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно неї протиправних дій вона не зверталась.
Отже, презумпцію винуватості боржника та факту виникнення між сторонами відповідного зобов`язання не спростовано.
Позивачем виконано взяті на себе зобов`язання, натомість відповідач умови договору належним чином не виконала, внаслідок чого у неї утворилась заборгованість.
Оцінюючи встановлені обставини справи в сукупності та взаємозв`язку із нормами закону, якими ті врегульовані, суд приходить до переконання про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості в розмірі 17 481, 75 грн, в тому числі:
- за кредитним договором №2026647988 від 15.10.2019 у розмірі 11 662, 15 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 11 658, 63 грн та заборгованості по відсотках - 3, 52 грн;
- за заявою-анкетою про надання банківських послуг №026647988_СARD від 15.10.2019 у розмірі 5 819, 60 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 4 000, 00 грн та заборгованості по відсотках - 1 819, 60 грн.
Таким чином, позов підлягає до задоволення.
При цьому інші доводи представника відповідача викладені у заявах по суті спору не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для задоволення позову.
Крім того, з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.
Також, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За змістом ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами 1-6 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витратна правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послузі виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Уразі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Матеріалами справи стверджується факт отримання позивачем послуг адвоката в розмірі 8 500, 00 грн.
Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.
Визначаючи суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності та значимості таких дій у справі, а також те, що вказана категорія справи відноситься до малозначних справи, слід дійти висновку про не співмірність розміру заявленого до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8 500, 00 грн, який є завищеним. Суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 4 000, 00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки така сума, відповідає критерію розумності, співмірності та ґрунтується на вимогах закону.
Керуючись ст.ст.12,13,76-78,81,89,141,259,263-265,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" заборгованість в розмірі 17 481, 75 грн, в тому числі:
- за кредитним договором №2026647988 від 15.10.2019 у розмірі 11 662, 15 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 11 658, 63 грн та заборгованості по відсотках - 3, 52 грн;
- за заявою-анкетою про надання банківських послуг №026647988_СARD від 15.10.2019 у розмірі 5 819, 60 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту - 4 000, 00 грн та заборгованості по відсотках - 1 819, 60 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4 000, 00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" (вул. Січових Стрільців, буд. 9, м. Дніпро, 49001, ІК 43115064);
відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Повне судове рішення складене та підписане 09.04.2026.

Суддя О. Левчук