Справа №209/9741/25 
Провадження №1-кп/209/158/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд міста Кам`янського
у складі: головуючої – судді ОСОБА_1 
при секретарі – ОСОБА_2 
за участю прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 вересня 2025 року за № 12025041790000779, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, освіта професійно-технічна , заміжньої, маючої на утриманні малолітніх дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, 

ВСТАНОВИВ:
21 вересня 2025 року, у вечірній час доби (більш точний час не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивала спиртні напої разом з ОСОБА_8 , у якого при собі був мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14С», чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
Після того, як ОСОБА_8 покинув місце мешкання ОСОБА_4 , остання побачила у спальній кімнаті на ліжку забутий ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14С», чорного кольору , об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел , спрямований на таємне викрадення чужого майна , а саме мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14С», чорного кольору , об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна , діючи умисно , з корисливих мотивів , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України`Про затвердження Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX,строк дії якого продовжено , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій , передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою особистого збагачення , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14С», чорного кольору , об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 .
Заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишила та у подальшому розпорядилась зазначеним вище майном на власний розсуд ,чим заподіяла потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди у розмірі 3 572 грн. 25 коп. згідно висновку судово-товарознавчої експертизи.
Таким чином ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. 
21 вересня 2025 року , у вечірній час доби(більш точний час не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи за своїм місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , розпивала спиртні напої разом з ОСОБА_8 , у якого при собі був мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14С», чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .
Після того, як ОСОБА_8 покинув місце мешкання ОСОБА_4 , остання побачила у спальній кімнаті на ліжку забутий ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14С», чорного кольору , об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 . 
В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна , а саме мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14С», чорного кольору, об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , належного ОСОБА_8 .
Здійснивши крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14С», чорного кольору , об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , ОСОБА_4 під чохлом зазначеного мобільного телефону побачила банківську картку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_3 (розрахунковий рахунок НОМЕР_4 ), виданої на ім`я ОСОБА_8 , внаслідок чого у неї виник умисел на її викрадення , з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення коштів.
Реалізуючи свій противоправний умисел , спрямований на таємне викрадення офіційного документу , переслідуючи мету особистого збагачення , з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 таємно заволоділа банківською карткою АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_3 (розрахунковий рахунок НОМЕР_4 ), виданої на ім`я ОСОБА_8 , яка є персоніфікованою пластиковою карткою, що надає її власнику можливість безготівкової оплати товарів або послуг, а також отримання готівкових коштів у відділеннях банків, банкоматах , та згідно ст.1 Закону України «Про інформацію», п.13 56 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги» та ч.1 чт. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом , тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.
Заволодівши вищевказаною банківською карткою, ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишила та у подальшому розпорядилась зазначеним вище майном на власний розсуд.
Таким чином , ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 357 КК України, а саме – викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Крім того, 21 вересня 2025 року в період часу з 19.46 по 19.53 годину ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, використовуючи попередньо викрадену банківську картку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_3 (розрахунковий рахунок НОМЕР_4 ), виданої на ім`я ОСОБА_8 , перебуваючи у магазині «Анді» за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, проспект Нескорених, 26 , діючи умисно , з корисливих мотивів, повторно , в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX,строк дії якого продовжено, скориставшись тим, що вона знає пін-код від вказаної банківської картки , придбала товар на загальну суму 1859 грн.
Продовжуючи реалізацію свого єдиного протиправного умислу , спрямованого на таємне викрадення коштів ОСОБА_8 , 21 вересня 2025 року о 20.10 годині , використовуючи викрадену нею раніше банківську картку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» № НОМЕР_3 (розрахунковий рахунок НОМЕР_4 ), виданої на ім`я ОСОБА_8 , скориставшись тим, що вона знає пін-код від вказаної банківської картки, діючи умисно , з корисливих мотивів , повторно в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX,строк дії якого продовжено, шляхом використання банківського терміналу АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Кам`янське, проспект Нескорених ,14 здійснила зняття готівкових коштів у сумі 2 400 гривень.
Заволодівши вищевказаними грошовими коштами , ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишила та у подальшому розпорядилась зазначеним вище майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 4 259 грн.
Таким чином , ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану. 
За сукупністю вчиненого ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення , передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, а саме – викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів . 
27 листопада 2025 року було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором  Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 ,згідно якої сторони , підписуючи зазначену угоду, повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушень та зобов`язується:1) беззастережно визнати свою винуватість в обсязі підозри під час судового розгляду;2) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді. Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим шкода завдана лише особі потерпілого. Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, а кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст. 357 КК України відноситься до кримінальних проступків, тому згідно з п.2 ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості. Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України: не встановлено. З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченої ОСОБА_4 (раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря- психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно) , наявності обставин ,які пом`якшують покарання (щире каяття), ступеня та характеру сприяння підозрюваного (обвинуваченого) у проведенні кримінального провадження щодо нього , наявності суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, Сторони узгодили наступне покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 850 грн. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням , остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном із покладенням обов`язків , передбачених ч.1 ст. 76 КК України .
В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 зазначила, що вона цілком розуміє характер обвинувачення, яке їй пред`явлено, та визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України в повному обсязі, визнала фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування.
Крім того обвинувачена зазначив, що вона розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди . Просила угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання. 
Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити, призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.
Потерпілий ОСОБА_8 до судового засідання не з`явився , про час, дату і місце розгляду кримінального провадження повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи у його відсутність , проти затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими не заперечує .
Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання. 
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд дійшов висновку про те, що надана угода про визнання винуватості відповідають вимогам законодавства, інтересам суспільства та не порушує права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно , вчинене в умовах воєнного стану, і кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів , і кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена ч. 1 ст. 357 КК України.
В силу ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття .
В силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень призначення йому за ч.4 ст. 185 КК України основного покарання у виді позбавлення волі , та за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу, у межах, встановлених санкцією статтей Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими вона обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення.
Остаточне покарання ОСОБА_4 підлягає визначенню за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст. 70 КК України .
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання » від 24 жовтня 2003 р. № 7(із змінами) судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку.Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням, суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою.
Відповідно до ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.
При призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кпимінальних правопорушень, особу обвинуваченої ОСОБА_4 і обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки вона не представляє великої суспільної небезпеки, розкаялася у вчиненому, має постійне місце проживання, враховуючи, що тяжкі наслідки від кримінального правопорушення не наступили, цивільний позов не заявлявся, тому суд вважає за можливе звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України. 
Суд приходить до висновку , що у даному конкретному випадку призначення обвинуваченій покарання зі застосуванням положень ст. 75 КК України відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України.
У відповідності до ч.1 ст.76 КК України на обвинувачену ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 27 листопада 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Відносно обвинуваченої запобіжний захід не обирався.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відповідно до ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
З обвинуваченої на користь держави пілягають стягненню процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 424 грн.08 коп.
Цивільний позов не заявлявся. Майонва шкода у розмірі 7 831,25 грн. частково відшкодована у сумі 3 572 грн. 25 коп. шляхом повернення мобільного телефону потерпілому.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 листопада 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами основне покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що у гривневому еквіваленті становить 850 грн.
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами основне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років .
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами основне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік , якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені судом на неї обов`язки , передбачені ст.76 КК України : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Нагляд за поведінкою засудженої ОСОБА_4 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженої.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області , громадянки України, на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 424 грн. 08 коп. ( чотириста двадцять чотири грн. 08 коп.).
Після вступу вироку у законну силу речові докази – мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 14С», чорного кольору , об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ,який повернуто потерпілому ОСОБА_8 , залишити власнику ОСОБА_8 . 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя         ОСОБА_1