ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2026	Справа № 910/1242/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, місто Київ, ПРОВУЛОК ІВАНА МАР`ЯНЕНКА, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 35692211) 	
до    про	Товариства з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» (01042, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГЛАЗУНОВА, будинок 4/47, ідентифікаційний код юридичної особи 34047366)  стягнення заборгованості у розмірі 38 763 грн. 02 коп.	
Представники: без повідомлення представників сторін
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (надалі також – «Позивач») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» (надалі також – «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 38 763 грн. 02 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем його зобов`язань з оплати наданих послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/1242/6, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України. 

12.03.2026 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по справі. 

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 11.02.2026 року була направлена до електронного кабінету Позивача у порядку, визначеному законом, що підтверджується повідомленнями про доставку електронного листа, та направлена на адресу Відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду поштового конверту, надісланого на адресу Відповідача. 

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» є 01042, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГЛАЗУНОВА, будинок 4/47.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва у справі №910/1242/26 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України. 

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України “Про доступ до судових рішень” усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України “Про доступ до судових рішень” для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. 

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України “Про доступ до судових рішень”).

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -
ВСТАНОВИВ
Товариство з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» є власником нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень №47) (в літ. А) за адресою: м. Київ, вул. Глазунова/вул. Чигоріна, буд. 4/47, що підтверджується Договором купівлі – продажу нежилих приміщень від 14.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селівон І.М. за реєстровим №747. (а.с.10-11)

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 №1112 багатоквартирний житловий будинок №4/47 на вул. Дмитра Годзенка (Глазунова) в місті Києві, як об`єкт комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесено до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року №509 “Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації” проведено закріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва “Липкижитлосервіс”, “Печерська брама”, “Хрещатик” та “Печерськжитло” на баланс Комунального підприємства “Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва”, яке відповідно до розпорядження Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 48 від 28.01.2015 перейменовано в Комунальне підприємство “Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва”.

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014 №270/270 “Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва” було створено КП “Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва” та передано на балансове утримання зазначений вище будинок.

Отже, Комунальне підприємство “Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва” є балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку №4/47 по вул. Дмитра Годзенка (Глазунова) в місті Києві.

18.05.2023 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» направило на адресу Відповідача лист №432-1310 від 17.05.2023 року про необхідність укладення договору про надання послуг з утримання будинку, до якого додано договір про надання послуг від 12.05.2023 року в 2 прим., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 18.05.2023 р., накладної, фіскального чеку. (а.с.12-13)

Позивач неодноразово (24.05.2023 року, 13.08.2025 року) надсилав на адресу Відповідач вимоги про сплату заборгованості, до яких додано розрахунки нарахувань за надані послуги, рахунки на оплату, акти про надання послуг за період з липня 2024 року по лютий 2025 року, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 24.05.2023 року, 13.08.2025 року, накладної, фіскального чеку. (а.с.14-19, 22-27,94-101)

Крім того, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» акти про надання послуг за період з 01.06.2023 року по 30.06.2024 року, що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 11.06.2024 р., накладної, фіскального чеку. (а.с.20-21, 81-93)

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що за період з 01.05.2020 року по 28.02.2025 року Відповідач неналежним чином виконав свої обов`язки по оплаті наданих експлуатаційних послуг. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» перед Позивачем становить 38 763 грн. 02 коп. 

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

У ч. 1 ст. 19 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 зазначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

У ч. 1 ст. 29 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” від 24.06.2004 зазначено, що договір на надання житлово-комунальних послуг (крім послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Так як вказаний багатоквартирний житловий будинок перебуває на обслуговуванні структурного підрозділу Комунального підприємства “Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва”, то власникам приміщень у відповідності до Закону України “Про житлово-комунальні послуги” необхідно укладати з балансоутримувачем - обслуговуючою організацією Договір про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території.

Основним видом діяльності Комунального підприємства “Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва” є комплексне обслуговування багатоквартирних житлових будинків.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 Господарського кодексу України (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин сторін) майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Згідно з ч. 2 ст. 179 Господарського кодексу України (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин сторін) Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб`єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України (який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин сторін) укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Крім того, 10.12.2017 набрав чинності новий Закон України “Про житлово-комунальні послуги” від 09.11.2017, пунктом 3-1 Перехідних та Прикінцевих положень якого встановлено, що договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені до введення в дію норм цього Закону, що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (у тому числі вивезення побутових відходів за наявності), до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними цим Законом.

У ст. 13 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” зазначено, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» є власником нежилих приміщень з №1 по №4 (групи приміщень №47) (в літ. А) за адресою: м. Київ, вул. Глазунова/вул. Чигоріна, буд. 4/47, що підтверджується Договором купівлі – продажу нежилих приміщень від 14.06.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селівон І.М. за реєстровим №747. (а.с.10-11)
Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій був затверджений постановою КМУ від 20.05.2009 №529.

Судом встановлено, що публічний Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території був опублікований у газеті “Хрещатик” від 14.07.2015 №99 (4695) для приєднання нових споживачів до його умов відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В оголошенні, розміщеному позивачем у газеті “Хрещатик” від 14.07.2015 №99 (4695), було зазначено, що договір вважається акцептованим усіма споживачами, які у встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору.
Матеріали справи не містять, а Відповідачем не надано суду доказів висловлення ним заперечень щодо укладення договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, редакція якого була опублікована у газеті “Хрещатик” від 14.07.2015 №99 (4695).
18.05.2023 року Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» направило на адресу Відповідача лист №432-1310 від 17.05.2023 року про необхідність укладення договору про надання послуг з утримання будинку, до якого додано підписаний в односторонньому порядку договір про надання послуг від 12.05.2023 року в 2 прим., що підтверджується копіями опису вкладення у цінний лист від 18.05.2023 р., накладної, фіскального чеку. (а.с.12-13) Проте, Відповідач вказаний лист Позивача залишив без відповіді та задоволення.
Судом встановлено, що всупереч умов Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, редакція якого була опублікована у газеті “Хрещатик” від 14.07.2015 №99 (4695), а також Договору про надання послуг №311 Б від 12.05.2023 року між Сторонами не було укладено відповідний договір у спірний період.
Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. 
Зазначений правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі №6-2951цс15, постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі №751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.04.2020 у справі №910/7968/19, від 11.04.2018 у справі №904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі №904/7377/17.
Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком – вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.
Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
Частинами 2, 3 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Як вбачається з матеріалів справи, Позивач у період з 01.05.2020 року по 28.02.2025 року надав Відповідачу за адресою: м. Київ, вул. Дмитра Годзенка (Глазунова), 4/47 експлуатаційні послуги, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, актами про надання послуг за спірний період. (а.с.44-101)
Суд зазначає, що Відповідачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України, які б спростовували наведені в доданих позивачем до матеріалів справи звітах обсяги наданих експлуатаційних послуг відповідачем за спірний період.
При цьому, Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять, а Відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження факту передачі в оренду й користування нежитловим приміщенням з №1 по №4 (групи приміщень №47) (в літ. А) площею 148 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Глазунова/вул. Чигоріна, буд. 4/47 іншим суб`єктом господарювання, а тому обов`язок по оплаті за надані послуги покладається на Відповідача. 
Частиною 1 статті 9 Закону України № 2189-VIII встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
За умовами ч. 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Згідно з п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» перед Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» за надані експлуатаційні послуги до нежитлового приміщення площею 148 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Глазунова/вул. Чигоріна, буд. 4/47 за період з 01.05.2020 року по 28.02.2025 року становить 38 763 грн. 02 коп., що також підтверджується детальним розрахунком заборгованості Відповідача. (а.с.25-26)

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» заборгованості за надані експлуатаційні послуги за період з 01.05.2020 року по 28.02.2025 року у розмірі 38 763 грн. 02 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України, не здійснив сплату заборгованості за надані експлуатаційні послуги в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 38 763 грн. 02 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. 

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких підстав, Суд, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» до Товариства з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» про стягнення заборгованості у розмірі 38 763 грн. 02 коп. підлягають задоволенню. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 – 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -
УХВАЛИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» – задовольнити у повному обсязі. 

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «У МЕТРА» (01042, місто Київ, ВУЛИЦЯ ГЛАЗУНОВА, будинок 4/47, ідентифікаційний код юридичної особи 34047366) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, місто Київ, ПРОВУЛОК ІВАНА МАР`ЯНЕНКА, будинок 7, Ідентифікаційний код юридичної особи 35692211) заборгованість у розмірі 38 763 (тридцять вісім тисяч сімсот шістдесят три) грн. 02 коп. та судовий збір у розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складання та підписання повного тексту рішення: 16 квітня 2026 року.
Суддя О.В. Чинчин