Справа № 299/8393/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

13 березня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі судді Фазикош Г. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду від 17 січня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Виноградівського районного суду від 17 січня 2025 року гр. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Відповідно до постанови, - 04.12.2024 року о 15 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ображав нецензурними словами колишню дружину ОСОБА_2 та погрожував їй фізичною розправою.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт вказує на незаконність винесеної постанови, просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Одночасно апелянт порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Клопотання про поновлення строку мотивує тим, що він не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи, копію постанови отримав тільки 31 січня 2025 року.

Апелянт зазначає, що розглядаючи справу місцевий суд не з`ясував усіх обставин справи та помилково прийшов до висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції 06.06.2025 року ОСОБА_1 та його захисник Кобрин М. М. апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити, з наведених у ній підстав. 

Розгляд справи завершено 13.03.2026 року за відсутності учасників справи, які були повідомлені про час та місце судового засідання належним чином.

Дослідивши зібрані у справі матеріали, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. 

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений у випадку, якщо він пропущений через поважні причини. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

В даному випадку постанова судді місцевого суду винесена 17 січня 2025 року. Апелянт ОСОБА_1 участі в справі не брав. Копію судового рішення отримав 31 січня 2025 року. Апеляційна скарга подана 06 лютого 2025 року, тобто одразу як про постанову стало відомо. За цих обставин клопотання про поновлення строку є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Цих вимог суд першої інстанції при розгляді даної справи не дотримався. Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні домашнього насильства місцевий суд не з`ясував чи мало місце таке насильство та якими саме доказами воно підтверджується.

Частина 1 статті 173-2 передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення домашнього насильства, а саме: ображання колишньої дружини ОСОБА_2 нецензурними словами та пограза їй фізичною розправою.

Однак, належних та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували факт вчинення домашнього насильства, матеріали справи не містять.

Вищевикладене свідчить про те, що працівниками поліції не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, рапорт та винесений на його підставі терміновий заборонний припис на 10 діб не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, адже такі документи є способом фіксації, а не підтвердження даних.

До матеріалів справи додано письмове пояснення потерпілої ОСОБА_2 , яка є заявником, та покази якої повинні бути підтверджені іншими належними та достатніми доказами.

Інше письмове пояснення гр. ОСОБА_3 , яка є сусідкою потерпілої ОСОБА_2 , до уваги прийняте бути не може, оскільки в ньому йдеться про вчинення дій щодо виселення потерпілої з будинку, у той час як в протоколі зазначено інші обставини події (нецензурна лайка та погроза фізичною розправою).

В апеляційній скарзі гр. ОСОБА_1 вказує, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та додає про це витяг з Державного реєстру речових прав (а.с.54). Потерпіла ОСОБА_2 є його колишньою дружиною, виписана з цього будинку, проте час від часу навідується до нього, вчиняє сварки та викликає поліцію.

Отже, з вказаного слідує, що між сторонами існує спір щодо житлового будинку по АДРЕСА_1 . Про це також свідчать письмові пояснення сусідки ОСОБА_3 . Водночас, належних та достатніх доказів вчинення домашнього насильства з боку гр. ОСОБА_1 щодо своєї колишньої дружини, матеріали справи не містять.

За цих обставин апеляційний суд вважає, що постанова судді Виноградівського районного суду від 17 січня 2026 року щодо ОСОБА_1 не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки подія і склад адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами наявними у справі, і таких не було здобуто в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахування встановлених у судовому засіданні обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, то провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись статтею 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити. 

Постанову судді Виноградівського районного суду від 17 січня 2025 року – скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 – закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя: Фазикош Г. В.