Справа № 629/9211/25
Номер провадження 2-др/629/12/26 
Д О Д А Т К О В Е Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2026 рокуЛозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., розглянувши у судовому засіданні в м. Лозова заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Ейбатова Заура Мардана Огли про ухвалення додаткового рішення в межах цивільної справи №629/9211/25 за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Ейбатова Заура Мардана Огли до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди, представник відповідача- Бунякін Віталій Олександрович, представник третьої особи- Пузіков Вячеслав Анатолійович,-
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Ейбатова Заура Мардана Огли до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
10.03.2026 року було винесено рішення по вищевказаній справі, яким було частково задоволено позовні вимоги. За клопотанням представника позивача в рішенні зазначено про можливість надання доказів витрат на правничу допомогу в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.
Як вбачається із ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи вищевказане, зважаючи на те, що судом не було вирішено питання розподілу витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку про можливість постановлення додаткового рішення.
Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані 

з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
В своєму позові представник позивача вказав попередній розрахунок розміру витрат на правничу допомогу та заявив клопотання про надання доказів витрат на правничу допомогу з урахуванням положень ч.8 ст.141 ЦПК України.
16.03.2026 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Ейбатова Заура Мардана Огли про ухвалення додаткового рішення стосовно витрат на правничу допомогу, в якій він просив стягнути з відповідача витрати у розмірі 10 000 гривень, що є гонораром адвоката.
На підтвердження понесених витрат, представником позивача надано копію ордеру, копію договору про надання правничої допомоги №14А/2025 від 09.05.2025 року, копію додаткової угоди №2 від 20.10.2025 року, копію акту-приймання наданих послуг, копію квитанції до прибуткового касового ордера, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України та позиції ВС у справі № 275/150/22, суд не має права зменшувати розмір витрат без відповідного клопотання іншої сторони. 
До суду надійшло клопотання представника Державної казначейської служби України про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому він вказав, що ДКСУ заперечує проти стягнення з державного бюджету України витрат на правову допомогу ,оскільки державний бюджет не передбачає асигнувань для виплати витрат на правничу допомогу адвоката, кошти повинні йти на оборону. Також, представник зазначив, що витрати повинні покладись на сторону, внаслідок неправомірних дій якої виник спір. Крім того, вказав, що витрати повинні бути співрозмірними до ціни позову, категорії справи. Зважаючи на вищевикладене, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
Суд відхиляє аргументи ДКСУ, оскільки предметом спору є відшкодування шкоди, завданої незаконними діями державного виконавця, відповідальність за які несе держава (ст. 1173, 1174 ЦК України), то у разі задоволення позову всі судові витрати покладаються на державу
Також, посилаючись на практику Верховного Суду про те, що відсутність конкретної бюджетної програми або коштів на рахунках Казначейства не може бути підставою для відмови у стягненні.
ЄСПЛ у рішенні в справі «Кечко проти України» зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними. Органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
ЄСПЛ у справі «Бакалов проти України» та у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» зазначив, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищевказане, дослідивши всі докази в їх сукупності, зважаючи на складність справи, її категорію, ціну позову, беручи до уваги часткове задоволення рішення, з урахуванням викладеного в клопотанні ДКСУ, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення заяви представника позивача з урахуванням пропорційності задоволеним вимогам.
Керуючись ст. ст.133,137, 141, 258, 260, 270 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №629/9211/25 за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Ейбатова Заура Мардана Огли до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Державна казначейська служба України, про відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2 500 гривень. 
Іншу частину витрат на правничу допомогу залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Інформація про сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, код ЄДРПОУ 41430615, адреса: вул. М.Грушевського, буд. 7, м. Лозова, Харківська область, 64602. 
Третя особа: Державна казначейська служба України, код ЄДРПОУ 37567646, адреса: вул. Бастіонна, буд.6, м.Київ, 01601.

Суддя Т.О. Каращук