ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/655/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/655/26 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2026 ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі - ТЦК), в якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошова допомога на оздоровлення та компенсація за невикористану відпустку) за період з 18.07.2022 по 05.07.2024 виходячи із розмірів посадового окладу і окладу за військове звання, які визначити шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт;
- зобов`язати ТЦК провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошова допомога на оздоровлення та компенсація за невикористану відпустку) за період з 18.07.2022 по 05.07.2024 виходячи із розмірів посадового окладу і окладу за військове звання, які визначити шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт та здійснити виплату різниці за вирахуванням виплачених сум. 
Мотивуючи цей позов, заявник наполягає на обставинах протиправності обрахунку відповідачем складових грошового забезпечення позивача у період з 18.07.2022 по 05.07.2024 без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року. 
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 28.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач у відзиві на позовну заяву від 30.01.2026 просив відмовити у задоволенні позову, оскільки нарахування та виплату грошового забезпечення у спірний період здійснено з урахуванням чинного законодавства, яким передбачено, що до моменту внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини така має застосовуватися у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017. До того ж постановою Уряду від 12.05.2023 №481 "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. № 704", яка набрала чинності 20.05.2023, внесені зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, який викладено у наступній редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
04.02.2026 до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог у цій справі, в якій ОСОБА_1 просить суд у разі задоволення позову про перерахунок його грошового забезпечення для подання до Пенсійного фонду України з метою правильного обрахування пенсії зобов`язати відповідача надати йому ще й грошовий атестат на дату звільнення з військової служби 05.07.2024 та довідки про додаткові види грошового забезпечення за період з липня 2022 року по липень 2024 року, з урахуванням здійснених перерахунків, для подання до Пенсійного фонду України з метою правильного обрахування пенсії.
Ухвалою суду від 04.02.2026 заяву позивача від 04.02.2026 про уточнення позовних вимог у справі №440/655/26 прийнято до розгляду. Розгляд справи продовжено у порядку, визначеному ухвалою суду від 28.01.2026 (письмове провадження) з урахуванням заяви ОСОБА_1 від 04.02.2026 про уточнення позовних вимог. 
Тож, з урахуванням факту прийняття судом до розгляду заяви про уточнення позовних вимог, предмет спору у цій справі відтепер складають вимоги ОСОБА_1 до ТЦК, де позивач просить суд: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошова допомога на оздоровлення та компенсація за невикористану відпустку) за період з 18.07.2022 по 05.07.2024 виходячи з розмірів посадового окладу і окладу за військове звання, які визначити шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт;
- зобов`язати ТЦК провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошова допомога на оздоровлення та компенсація за невикористану відпустку) за період з 18.07.2022 по 05.07.2024 виходячи із розмірів посадового окладу і окладу за військове звання, які визначити шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт та здійснити виплату різниці за вирахуванням виплачених сум.
- зобов`язати ТЦК надати грошовий атестат ОСОБА_1 на дату звільнення з військової служби 05.07.2024 та довідки про додаткові види грошового забезпечення за період з липня 2022 року по липень 2024 року, з урахуванням здійснених перерахунків, для подання до Пенсійного фонду України з метою правильного обрахування пенсії.
Правом на подачу відзиву на позов у редакції заяви позивача від 04.02.2026 про уточнення позовних вимог відповідач не скористався.
Розгляд справи судом здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 24.02.2022 по 05.07.2024 проходив військову службу у складі ТЦК. 
Позивач звернувся до ТЦК із заявою, в якій просив здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, грошова допомога на оздоровлення та компенсація за невикористану відпустку) за період з 18.07.2022 по 05.07.2024 виходячи з розмірів посадового окладу і окладу за військове звання, які визначити шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.
У відповідь на цю заяву відповідач листом від 09.01.2026 №9121/182 (а.с. 11) повідомив, що грошове забезпечення під час проходження військової служби у складі ТЦК виплачується на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Пунктом 4 указаної постанови встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становив 1762 грн. У зв`язку з цим підстави для здійснення перерахунку і доплати грошового забезпечення відсутні.
Відповідно до наданих відповідачем до відзиву довідок від 29.01.2025 №9/2/631, №9/2/632, №9/2/633 про нараховане йому грошове забезпечення за 2022, 2023, 2024 роки відповідно (а.с. 21-22), нараховано за спірний період посадовий оклад, оклад за звання, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, надбавку за таємність, премію, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, матеріальну допомогу на оздоровлення, компенсацію за невикористані відпустки, вихідну допомогу при звільненні.  
ОСОБА_1 , вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку грошового забезпечення без урахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.
Статтею 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Приписами статті 9 цього ж Закону передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Розміри грошового забезпечення військовослужбовців визначені, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова №704), яка набрала чинності з 01.03.2018.
Пунктом 4 Постанови №704 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14. 
При цьому, пунктом 4 Постанови №704 у редакції постанови КМ від 21.02.2018 №103 установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, з 01.03.2018 Урядом запроваджено одну розрахункову величину обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.
Пункт 4 Постанови №704 у редакції постанови КМ від 21.02.2018 №103 діяв до моменту скасування пункту 6 Постанови №103 у межах справи №826/6453/18 (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020), тобто до 29.01.2020. 
Тож на момент виникнення спірних правовідносин діє пункт 4 Постанови №704 у первісній редакції, який визначає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
У свою чергу додатки 1, 12, 13, 14 до пункту 4 Постанови №704 містять примітки, у яких в якості розрахункової величини зазначено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
З огляду на факт відновлення дії положень Постанови №704, які діяли до внесення змін Постановою №103, суд доходить висновку про наявність правових підстав для перерахунку позивачу складових грошового забезпечення шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року.
Водночас 12.05.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №481 "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704", пунктом 2 якої внесено зміни до пункту 4 Постанови №704, виклавши її абзац перший у такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Пунктом 3 Постанови №481 установлено, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів.
Таким чином, з дня набрання чинності Постановою №481 (20.05.2023) Кабінет Міністрів України замість розрахункової величини "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року" запровадив сталу розрахункову величину для обчислення розмірів посадового окладу та окладу за військове звання - 1 762,00 грн.
Проте рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025, яке було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови № 481 неправомірними. Цим же рішенням визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови №481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови №704.
Згідно з частинами першою - третьою статті 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.
У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені в частинні третій статті 7 КАС України загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами пункт 2 Постанови №481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови №704 в частині, що суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме - закону про державний бюджет України на відповідний рік не підлягає застосуванню як такий, що є протиправним і таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.
Таким чином, пункт 4 Постанови №704 підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у первинній редакції, а саме - в частині, яка не суперечить нормативно-правовому акту вищої юридичної сили, тобто закону про державний бюджет України на відповідний рік, з використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), оскільки суд не вправі застосовувати дефектний нормативно-правовий акт безвідносно до того чи був він чинним, чи ні на момент виникнення спірних відносин.
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про державний бюджет України на відповідний рік.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2022 визначений у розмірі 2481,00 грн. 
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 визначений у розмірі 2684,00 грн. 
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 визначений у розмірі 3028,00 грн. 
За таких обставин суд доходить висновку, відповідно до якого у період з 18.07.2022 по 05.07.2024 грошове забезпечення позивача має обчислюватися з використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року.
Відповідач не заперечує того факту, що продовжував нараховувати позивачу грошове забезпечення виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.
Тож за період з 18.07.2022 по 05.07.2024 відповідач здійснював нарахування і виплату грошового забезпечення позивачу із застосуванням неправильної розрахункової величини.
Таким чином бездіяльність ТЦК щодо не нарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення (у т.ч. посадового окладу, окладу за звання, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за таємність, премії, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані відпустки, вихідної допомоги при звільненні) у період з 18.07.2022 по 05.07.2024 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 носить ознаки протиправної, у зв`язку з чим позов у відповідній частині вимог суд визнає обґрунтованим та задовольняє його.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати грошовий атестат ОСОБА_1 на дату звільнення з військової служби (05.07.2024) та довідки про додаткові види грошового забезпечення за період з липня 2022 року по липень 2024 року з урахуванням здійснених перерахунків для подання їх до Пенсійного фонду з метою правильного обрахування пенсії суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 11.2 розділу 11 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, що затверджені наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 (у редакції згідно з наказом Міністерства оборони України від 22.04.2021 №104), в грошовому атестаті зазначаються розміри видів грошового забезпечення, виплачені суми, дата, до якої виплачено.
Зі змісту статей 2, 5 КАС України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.
Тож обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду. Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.
Оскільки роботодавцем ще не здійснювався перерахунок та виплата грошового забезпечення позивача, то на даний момент у суду відсутні підстави вважати, що з боку ТЦК не будуть внесені відповідні зміни до грошового атестату позивача та не буде видана довідка про додаткові види грошового забезпечення після перерахунку такого грошового забезпечення.
Суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які ймовірно матимуть місце у майбутньому, у зв`язку з чим підстави для задоволення позову в окресленій частині позовних вимог відсутні. 
За з`ясованих судом обставин позов у цілому слід задовольнити частково.
Позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону у спорі про стягнення заробітку, інших судових витрат не поніс, тож підстави для їх розподілу відсутні. 
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/655/26 - задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (у тому числі посадовий оклад, оклад за звання, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за таємність, премія, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за невикористані відпустки, вихідна допомога при звільненні) за період з 18.07.2022 по 05.07.2024 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення (у тому числі посадовий оклад, оклад за звання, надбавка за вислугу років, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за таємність, премія, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, матеріальна допомога на оздоровлення, компенсація за невикористані відпустки, вихідна допомога при звільненні) за період з 18.07.2022 по 05.07.2024 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня кожного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням фактично виплачених сум грошового забезпечення позивача.
В решті вимог - позов залишити без задоволення.
Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач:  ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання. 

Суддя	 	Є.Б. Супрун