Провадження №	2/447/277/26 	
Справа №	456/5105/25 	

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И
06.04.2026 місто Миколаїв

Миколаївський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Джуса Р.В.,
за участю: секретаря судового засідання Стемпель А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія «Профіт Капітал", 
до відповідача: ОСОБА_1 ,
про: стягнення заборгованості,

за участю:
представник позивача: не з`явився;
відповідач: не з`явився;

Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», звернулося до Стрийського міськрайонного суду Львівської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.03.2020 № Р20.0020 4.006488201 у розмірі 113 055,91 грн.
Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.10.2025 цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», до ОСОБА_1 передано за підсудністю до Миколаївського районного суду Львівської області.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 24.10.2025 для розгляду даної справи визначено суддю Джуса Р.В.
Ухвалою суду від 29.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 27.11.2025. 
У судове засідання 27.11.2025 сторони не з`явилися. Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просив суд проводити розгляд справи без участі уповноваженого представника, та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач причин неявки не повідомив, докази вручення/невручення відповідачу судової повістки про виклик до суду, станом на дату проведення судового засідання, на адресу суду не повернулись.
Надалі у зв`язку із неявкою відповідача в судові засідання, розгляд справи неодноразово відкладався, в останнє на 30.03.2026. 
При цьому, шляхом відстеження поштового відправлення, яким суд направляв відповідачу повістку про виклик до суду на 20.02.2026, на сайті АТ «Укрпошта», судом встановлено, що поштове відправлення було вручено відповідачу 14.02.2026.
В судове засідання 30.03.2026 відповідач в черговий раз не з`явився, причин неявки не повідомив.
Згідно з положеннями ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є зокрема: день вручення судової повістки під розписку.
Суд звертає увагу на те, що судові повістки про виклик до суду направлялись відповідачу за зареєстрованою адресою його місця проживання, отримувались ним особисто, та відповідно він був обізнаний про розгляд вказаної справи. Окрім того, у разі якщо судова повістка направлена судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Суд також звертає увагу на те, що відповідач додатково повідомлявся про розгляд справи через відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Суд також приймає до уваги те, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain).
У своєму рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.
Однак, в жодне із призначених судом судових засідань, відповідач не з`явився, причини неявки суду, не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
Відповідно до норм ч.ч.1,3,4 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною 1 статті 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Статтею 281 ЦПК України передбачено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи той факт, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дачу, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив причин неявки, відзив на позов не подавав, а позивач у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи №456/5105/25 та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Згідно ч.4,5 ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи наведені вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 30.03.2026, є дата складення повного судового рішення – 06.04.2026.

Правова позиція позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 10.03.2020 між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредиту та страхування № Р20.00204.006488201 на суму 45 000,00 грн у формі письмового документа, який підписано, власноручно.
Відповідно до умов договору Банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 45 000, 00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і платою за послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, який є його невід`ємною частиною.
За користування кредитом, позичальник сплачує проценти у розмірі 15 % річних від залишкової суми кредиту. Також відповідно до п.1.5 Договору, за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі зазначеному в Графіку платежів.
Банк свої зобов`язання за Договором Кредиту виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 45 000, 00 грн. строком до 10.03.2024.
Однак відповідач свої договірні зобов`язання не виконав, кредитні кошти не повернув та не сплатив проценти та плату за кредитне обслуговування, у зв`язку із чим станом на 19.12.2023 у відповідача виникла заборгованість в сумі 113 055,91грн: з яких: заборгованість за основним боргом 43680,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 21 335,77грн, заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 48 040,14 грн.
19 грудня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступає а ТОВ «Оптіма Факторинг» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу.
22 грудня 2023 року між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ ФК" Профіт Капітал" був укладений договір факторингу № 22/12-2023, відповідно до умов якого, ТОВ «Оптіма Факторинг» передав а ТОВ ФК" Профіт Капітал" прийняв права вимоги за кредитним договором № Р20.00204.006488201.
На підставі наведених обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №Р20.00204.006488201 від 10.03.2020 в сумі 113 055,91грн., з яких: заборгованість за основним боргом 43680,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 21 335,77грн, заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 48 040,14 грн.
Також, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 3028,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Правова позиція відповідача.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, відзив на позовну заяву, не подав.

Фактичні обставини встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 підписав з АТ «Ідея Банк» договір кредиту та страхування № Р20.00204.006488201 від 10.03.2020 (а.с.5).
Згідно з підпунктів 1.2.-1.4. пункту 1. Кредитного договору, Банк надає Відповідачу кредит у розмірі 45 000,00 грн. з змінюваною процентною ставкою у розмірі 15 % річних, строк кредиту - 48 місяців.
Згідно п.1.5. Кредитного договору, під час користування кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ( надалі - «ДКБОФО»), за надання яких встановлена плата, відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом ( далі - Додаток №1) як «плата за обслуговування кредитної заборгованості».
Згідно з п.1.6. дата повернення кредиту - до 10.03.2034. Повернення заборгованості за Договором здійснюється через рахунок НОМЕР_1 , відкритий у Банку (надалі - Рахунок) відповідно до порядку повернення кредиту, згідно Додатку №1 до даного Договору.
Згідно з п.1.7.1, п.1.7. Кредитного договору, Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів у розмірі 18 683,37 грн. на рахунок НОМЕР_2 . Згідно п.1.7.2. зарахування залишку коштів після виконання п.1.7.1. на рахунок НОМЕР_3 Позичальника, який відкритий в АТ «Ідея Банк», МФО 336310. Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 5869 грн.
Також, як вбачається з п. 4 Паспорту споживчого кредиту Банк встановив плату за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,5% середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п.5 починаючи з 3,5685% в перший місяць зі зменшенням щомісячно на 0,050 % до 1,2185%.
Відповідно до п.5 Таблиці Додатку №1(Паспорта споживчого кредиту) до Договору № Р20.00204.006488201 від 10.03.2020 загальний розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості складає 51 699,84 грн (а.с.6).
10.03.2020 банком видано ордер-розпорядження про видачу кредиту ОСОБА_1 в сумі 45 000,00грн згідно договору № Р20.00204.006488201 та на перерахування коштів в сумі 39 130,43грн на рахунок НОМЕР_3 .
Згідно виписки по рахунку відповідача НОМЕР_1 , 10.03.2020 були зараховані кредитні кошти в розмірі 45 000,00грн, які в подальшому були розподілені наступним чином: 20 447,06 грн- видача кредиту згідно договору № Р20.00204.006488201; 5 869,57грн – страховий платіж; 18683,37грн- погашення кредиту за договором №2001266292701 від 12.03.2019.
Відповідно до Довідки-Розрахунку заборгованості за кредитом № Р20.00204.006488201 від 10.03.2020 заборгованість позивача станом на 19.12.2023 становила 113 055,91грн з яких:
заборгованість за основним боргом 43680,00 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 21 335,77грн, заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту 48 040,14 грн.
19.12.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 19.12.2023 до Договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023, ТОВ «Оптіма Факторинг» отримало право вимоги до відповідача за договором № Р20.00204.006488201 в сумі 113 055,91 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 43 680,00 грн, заборгованість за відсотками – 21 335,77 грн., 48 040,14 грн. - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту.
22.12.2023 між ТОВ «Оптіма Факторинг» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/12-2023. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 22.12.2023 до Договору факторингу № 22/12-2023, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» отримало право вимоги до відповідача за договором № Р20.00204.006488201 на суму 113 055,91 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту – 43 680,00 грн, заборгованість за відсотками – 21 335,77 грн., 48 040,14 грн. - заборгованість по оплаті за обслуговування кредиту.

Оцінка суду.
Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу невиконання зобов`язань позичальником за договором про надання банківських послуг, отже є зобов`язальними і регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.1,2 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.
Згідно із положеннями ч.1 ст.81, ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Як встановлено судом, між первісним кредитором ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем було укладено договір кредиту та страхування № Р20.00204.006488201 від 10.03.2020 згідно умов якого сторони погодили надання відповідачу кредиту у розмірі 45 000,00 грн. з змінюваною процентною ставкою у розмірі 15 % річних, строком на 48 місяців.
ПАТ «Ідея Банк» належним чином виконало свої договірні зобов`язання, та перерахувало відповідачу 10.03.2020 кошти в сумі 45 000,00грн.
Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договором щодо повернення коштів та сплати обумовлених договором відсотків за користування ними належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. 
Відповідно до Довідки-Розрахунку заборгованості за кредитом № Р20.00204.006488201 від 10.03.2020 заборгованість відповідача станом на 19.12.2023 становила: за основним боргом 43680,00 грн, за нарахованими та несплаченими відсотками 21 335,77грн.
Також судом встановлено, що у зобов`язанні за кредитним договором № Р20.00204.006488201 від 10.03.2020 укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем відбулась заміна кредитора внаслідок належного відступлення права вимоги від ПАТ «Ідея Банк» до ТОВ «Оптіма Факторинг», та від ТОВ «Оптіма Факторинг» до ТОВ ФК «Профіт Капітал», а тому ТОВ ФК «Профіт Капітал», має право на звернення до суду з цим позовом.
Таким чином, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за основним боргом 43680,00 грн, та нарахованими і несплаченими відсотками 21 335,77грн, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, оскільки доказів погашення вказаної заборгованості, Відповідачем Суду не надано.
Щодо заявленої до стягнення заборгованості по оплаті за обслуговування кредиту в сумі 48 040,14грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частин першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» (у чинній на час укладення Договору редакції) після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» установлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язанні з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позичальнику та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахункове-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». На це вказав Верховний Суд у постанові від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21.
Оцінюючи зміст положень пункту 1.5 Договору, який передбачає обов`язок відповідачки здійснювати щомісячно плату за обслуговування кредитної заборгованості, суд констатує, що така плата, фактично, установлена за надання Банком послуг, які передбачено частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування».
При цьому будь-які докази того, що відповідачка зверталась до Банку частіше одного разу на місяць із запитами про отримання відповідної інформації, зверталась із такими запитами взагалі, до позову не надано.
Таким чином, на переконання суду, нарахована у цьому спорі і визначена у п. 1.5 Договору щомісячна плата за обслуговування кредитної заборгованості (п. 5 Паспорта споживчого кредиту), не є платою за реальні супутні послуги, а є завуальованими додатковими процентами.
З огляду на викладене, суд визнає положення п. 1.5 Договору нікчемними і не вбачає підстав для стягнення з відповідача 48 040,14 грн як плати за обслуговування кредитної заборгованості.
Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту – 43 680,00 грн та заборгованості за відсотками – 21 335,77 грн, всього – 65 015,77 грн.

Судові витрати.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Із матеріалів справи вбачається, що при поданні позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3028,00грн.
Окрім цього, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.
Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі №727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі №15/8/203/20.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача представлено суду договір про надання правової допомоги №02-24 від 01.07.2024, додаткову угоду №1/1 до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024, додаток № 2 до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 - акт прийому-передачі реєстру боржників №1, додаток №4 до Договору про надання правничої допомоги №02-24 від 01.07.2024 – акт прийому-передачі наданої правничої допомоги від 24.07.2024, довіреність від 22.01.2025, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №6416 .
Враховуючи, що позов задоволено частково, з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме витрати зі сплати судового збору в розмірі 1741,33грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4025,53грн. 
Керуючись статями 11-12, 14, 76, 81-82, 89, 137, 141, 205, 207, 509, 526, 527, 529, 530, 610, 613, 625, 1048, 1050, 1054, 1056-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Профіт Капітал" заборгованість за кредитним договором №08352-06/2024 від 06.06.2024 в сумі 65 015,77 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал" – 1741,33грн судового збору та 4025,53грн витрат на правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профіт Капітал", код ЄДРПОУ 39992082, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .
Повне рішення складено 06.04.2026.

Суддя  Роман ДЖУС