Справа № 203/9404/25
Провадження № 1-кп/0203/1253/2026

В И Р О К
іменем України

05 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 , 
обвинуваченого - ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025042110002403 від 04.10.2025 року, за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 
-14.11.2019 Баглійським районним судом міста Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання 21.03.2023;
-03.03.2025 Кіровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, штраф не сплачено, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ч.4 ст.185 КК України, - 
ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому неодноразово продовжений. 
ОСОБА_4 20.09.2025 приблизно о 05 год. 15 хв. прибув до магазину «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 94, де на торговельних стелажах магазину побачив чуже майно, належне ТОВ «АТБ-Маркет», а саме такий товар магазину: молочний шоколад марки «Roshen Lacmi» з цілим горіхом та шоколадно-карамельною начинкою, 295 гр., м/у, код товару 189431, у кількості 10 штук, загальною вартістю 2412 грн. 00 коп.; молочний шоколад марки «Roshen Lacmi» з мигдалем, кокосовим кремом та рисовими кульками м/уп 280 гр., код товару 175505, у кількості 1 штуки, вартістю 191 грн. 15 коп.; молочний шоколад марки «Roshen Lacmi Strawberry cake» зі смаком полуниця-крем та печивом м/уп 275 гр., код товару 186420, у кількості 4 штук, загальною вартістю 846 грн. 80 коп.; молочний шоколад марки «Milka» зі смаком ванілі та печивом Oreo, м/уп 300 гр., код товару 122444, у кількості 6 штук, загальною вартістю 1393 грн. 38 коп. Загальна вартість вказаного товару становить 4843 грн. 33 коп. Вказані товари ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання та у нього виник прямий умисел, направлений на таємне, повторне та в умовах воєнного стану викрадення такого чужого майна. Реалізуючи вказаний прямий умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці у вказані дату та час, підійшов до вказаних товарів та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для будь-яких інших осіб, та діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно, повторно та в умовах воєнного стану, що введений Указом Президента України № 66/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», взяв вказані вище товари, поклав їх до рюкзака, який мав при собі, після чого вийшов з приміщення магазину «АТБ-Маркет» не сплативши за вказаний товар на касі та утримуючи таке чуже майно при собі, після чого вказаним чужим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ТОВ «АТБ-Маркет» майнову шкоду на загальну суму 4843 грн. 33 коп.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.
Представник потерпілого ТОВ «АТБ-Маркет» ОСОБА_6  у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. У поданій заяві також просив цивільний позов, заявлений до  ОСОБА_4  про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити та стягнути з обвинуваченого в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4843,33 гривні. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та представник потерпілого, який надав суду заяву, також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення доведена в повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. 
Призначаючи покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину.
ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, при цьому останню обставину на підставі ст.66 КК України суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. 
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України - відсутні. 
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючі дані обвинуваченого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції ч.4 ст.185 КК України. 
Призначаючи покарання суд враховує, що згідно з ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Зазначена вимога має імперативний характер і унеможливлює (за умови встановлення судом таких обставин) будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання.
Також на необхідність точного визначення виду та розміру невідбутої частини основного та/або додаткового покарання за попереднім вироком при призначенні засудженому покарання за правилами ст. 71 КК України вказують і вимоги частини 4 цієї статті, згідно з якою остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Водночас за умови, що невідбута частина покарання за попереднім вироком є основним покаранням у виді штрафу, кримінально-правова норма, передбачена ч. 1 ст.71 КК України, конкретизується нормою, визначеною у ч. 3 ст. 72 цього Кодексу. Відповідно ж до ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.
Верховний Суд неодноразово, у своїх постановах від 26.05.2020 у справі №243/2528/19, від 20.01.2022 у справі № 686/3226/20 та постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 243/7758/20, висловлював позицію про те, що якщо особа, яка вчинила нові злочини до відбуття покарання за попереднім вироком, то суд призначає остаточне покарання з урахуванням ст.ст. 71,72 КК України у виді позбавлення (обмеження) волі та штрафу.
Оскільки дане кримінальне правопорушення ОСОБА_4 вчинив після ухвалення вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2025 року, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, і відповідно до інформації, наданої Центральним районним судом м. Дніпра, станом на 26.11.2025 року вказаний штраф ОСОБА_4 не сплачено, остаточне покарання необхідно визначати за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України.
При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу, призначене вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.03.2025 року, підлягає самостійному виконанню.
Саме таке покарання, на переконання суду, є необхідним та достатнім, виконає мету призначеного покарання, буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_4  та запобігання вчиненню нових злочинів.
Представником потерпілої сторони ТОВ «АТБ-Маркет» заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 4843,33 грн.
Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, у позовній заяві зазначено, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ТОВ «АТБ-Маркет» було завдано матеріальної шкоди у сумі 4383,33 гриваень. Розмір заподіяної шкоди підтверджується висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 2718 від 19.11.2025. 
Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Вартість викраденого майна у даному кримінальному провадженні встановлена органом досудового розслідування та жодним з учасників судового провадження не оспорюється.
Покладаючи на обвинуваченого обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд виходить із загального принципу цивільного законодавства, згідно з яким шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, підлягає відшкодуванню у повному обсязі.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що цивільний позов ТОВ «АТБ-Маркет» до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим, підтвердженим належними та допустимими доказами і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі в сумі 4843,33 грн.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити в порядку статті 100 КПК України.
Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4  на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2025 року, до покарання за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, згідно з ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Запобіжний захід в рамках даного кримінального провадження обвинуваченому не обирався.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4  слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4  на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи №2718 від 19.11.2025 в сумі 424 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 копійок. 
Цивільний позов ТОВ «АТБ-Маркет» в особі представника за довіреністю ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «АТБ-Маркет» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 4843 (чотири тисячі вісімсот сорок три) гривні 33 копійки. 
Речовий доказ:
-Відеозапис з камер відеоспостереження магазину «АТБ-маркет» за адресою: м. Дніпро, пр.Олександра Поля, буд.94, який міститься на DVD диску, долученому до матеріалів кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження. 
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Дніпра протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1